STĂPÂNII UNIVERSULUI: REVOLUȚIA
ÎNTRONAREA
Cu grijă! Dacă ceva nu e la locul lui, tata o să observe!
- Să nu-l înfuriem! - El e mereu cam furios.
Ba nu, e doar serios. E o răspundere uriașă să fii rege.
- Am găsit-o! Rezerva secretă a tatei! - Ce rezervă?
Teoretic, suc de fructe.
Vine!
Miro, i-ai făgăduit mamei lui că-l vei trimite acasă când va crește!
- E fiul meu! - Dar nu ți-e moștenitor!
Ce-l așteaptă pe bastardul unui rege?
Doar chinul de a-și vedea fratele purtând coroana la care el n-are dreptul!
- N-are dreptul prin lege! - Schimbă legea, Maiestate!
Nu e chiar atât de simplu!
Ai lui nu au încredere în noi!
Nu le e îngăduit să pășească pe țărmurile noastre!
Dacă-mi trimit fiul acolo, îl surghiunesc!
Eternos e un surghiun pentru el!
În Anwat Gar s-ar putea împlini!
Aici va fi al doilea după fratele lui și al treilea după ce Randor are un fiu!
Keldor e sânge din sângele meu, Amelia, iar Randor îl admiră nespus.
Cum e mai omenește, iubire?
Să-l ții aici și să-l condamni în slujba unei coroane care i s-ar cuveni de drept?
Sau să-l trimiți acasă,
unde-și va clădi o viață departe de umbra regilor?
El știa că ea are dreptate. Am plecat în mai puțin de o săptămână.
După ce am ajuns la Anwat Gar, ne-a atacat Hoarda.
Am fost rănit. S-a zvonit că pierisem, dar n-a fost așa.
Am ales să nu risipesc zvonul.
Mi-am spus că prin moartea mea bunicul tău și Randor scăpau de o povară.
- S-a învinovățit pentru cele întâmplate. - Da.
Randor își asuma răspunderea pentru tot.
Deși cred că s-a născut rege.
- Oare? - Află un lucru, Adam.
Atunci nu aș fi acceptat coroana.
De ce? Ești fiul cel mare al regelui Miro. Era dreptul tău!
Dar nu datoria și nici dorința mea.
Port sângele lui Miro,
însă sângele de gar al mamei, Saryn, m-a făcut să fiu așa cum sunt astăzi.
Înclinat spre inginerie și matematică, nu spre diplomație și politică.
Nu mai vorbesc de puterile tale, Adam.
Sau să-ți spun „He-Man”?
Nici eu nu sunt politician! Sunt doar războinic.
Însă curând vei fi rege. O povară uriașă pentru un singur om.
Chiar și pentru un om atât de puternic ca tine.
Tata spunea că nu poți mânui și sceptrul, și sabia.
Credea că era voința puterii ca unii să fie regi, alții, războinici.
Și tu ce crezi?
Nu știu.
De ce mi s-a înfățișat puterea dacă mi-e sortit s-o abandonez?
Destinul ne descumpănește când timpul nu e așezat.
Asta am învățat pe pielea mea.
Nu râvnesc tronul, Adam.
Și socotesc că nici tu.
Însă...
Eternia are nevoie de un rege.
Și de un războinic!
- Mamă! - N-am pățit nimic.
He-Man! Pardon, Adam!
Rege Adam... Măria Ta! Suntem în pericol!
Duncan, cine atacă?
Skeletor!
Vai, am mai văzut privirea aia! Toată lumea înapoi!
Prin puterea lui Grayskull,
eu am puterea!
Armistițiul celor Trei. Stai puțin...
Patru?
Nu sunt patru turnuri!
Nu există niciun turn...
de când a lovit Cataclismul, iar Preternia s-a prăbușit.
Lord Granamyr, Eminență și Excelență! Eu sunt...
N-am uitat! Cum îți spunea?
Așa! „Porumbiță”.
Ți-ai asumat îndatorirea mamei tale, iar asta ți-a mai domolit obrăznicia.
Ascultă, cândva mi-ai fi intrat în grații cu dulcegării,
dar acum diplomația doar îmi macină timpul.
- Vorbește cât nu e prea târziu! - Prea târziu?
Ca să-ți iei rămas-bun, draga mea.
De asta ai venit, nu?
Să-mi transmiți condoleanțele regelui tău pentru inevitabila mea moarte.
Sunteți pe moarte? Regret, nu am știut...
Și mă tem... că regele a murit.
Atunci trăiască regele!
Am pornit într-o misiune să-l ajut. Să-i ajut spiritul, de fapt.
Să ajut toate spiritele care rătăcesc și vor rătăci de la Cataclism încoace.
Potrivit legendei, Granamyr Magnificul le-a dat oamenilor Ka,
magia șerpilor.
Vreau să învii Preternia și să le redau marea răsplată,
însă nu pot fără puterea Ka.
- Am venit să vă cer ajutorul. - N-o să-l vezi de la el.
Așa că nu mai gânguri, Porumbiță.
- Ce e? - Mai bine îl întrebăm pe el.
Skeletor!
Mai degrabă SkeleTek!
SkeleTek? Hai că-mi place!
Ție ți-a venit în cap?
Keldor?
Eroii sunt pe albastru acum!
- Doar atât poți? - Nici vorbă.
- Cum reușește? - Cu bombele fumigene!
Folosesc o nanotehnologie!
Nu vreau să vă lovesc!
Eternia a îmbrățișat acum mult timp doar tehnologia.
Strămoșii au clădit minuni inginerești pentru a ține piept magiei diabolice.
O veșnicie au zăcut neștiute în străfundurile pământului.
Dar, cu ajutorul Plăcii de Bază,
marea epocă tehnologică a Eterniei poate reîncepe!
Priviți!
Un Tehno-Titan,
vestigiu al gloriosului trecut tehnologic al Eterniei!
Orko, o mână de ajutor!
He-Man, cum putem să... He-Man?
Man-At-Arms! Am un plan!
- Ajunge! - Poate!
Dar ador excesul!
- Dă-i drumul! - Nu uita, He-Man!
Azi a fost doar prima salvă a preaputernicei Plăci de Bază!
Battle Cat, doboară-l!
Orko, imobilizează-l!
Man-At-Arms, cu modificările de la brățara gar
și prin arma ta, putem încărca secvența de autodistrugere.
- De unde știi? - Tehno-Titanii au veche tehnologie gar.
- Țintește procesorul principal. E... - Ia să ghicesc! Ochiul ăla roșu?
Exact!
Da, merge! Continuă!
Nu știu cât îl mai pot ține așa!
Sabia...
E la 80%! Încă puțin, Orko!
Încă puțin!
SE ÎNCARCĂ... 99%
Nu s-a terminat!
Atenție!
Andra, e ultima șansă! Redirecționez secvența în arma ta.
Avem nevoie de un foc precis pentru a-l doborî.
- Dacă ratez? - Știu cum lupți.
Ești Man-At-Arms din Eternos. Doar tu îl poți nimeri.
Foc!
AUTODISTRUGERE INIȚIATĂ
Te simți bine?
Nu ți-a fost limpede că ai fost exilată pe Trolla?
- Trollanii știu că sunt aici. - Și ce cauți aici, Lyn?
Amestecul meu în echilibrul cosmic a avut urmări neprevăzute.
- Deci starea lui Granamyr... - Da, e din vina mea.
Și de ce ai venit? Să-l îngrijești ca o asistentă?
- Pe Zoar! Chiar așa e! De ce? - Nu te privește.
Nici Preternia nu te privește.
Lordul Granamyr nu-ți oferă nici o vorbă bună, darămite magia șerpilor.
Pierzi vremea.
Oamenii...
Oamenii mânați de dorință, de râvnă...
Le-am dat Ka strămoșilor tăi,
iar ei au abătut cu ea războiul și moartea asupra acestei lumi.
Am aflat acum mult timp
că singura trăsătură a oamenilor e setea de putere.
Și iată-vă dinaintea mea din nou, cerșind puterea!
Răspunsul meu este „nu”.
Războiului, morții și ție!
E mai proastă decât spuneai!
N-am spus „proastă”, ci „netoată”.
Ce? E mai puțin jignitor.
Preternia nu e un mizilic pentru mine. Și e și problema ta.
Mai ales a ta.
Faptul că ai grijă de Granamyr aduce a penitență.
Poate urmărești ceva sau vrei să fii mai bună,
dar cum te poți revanșa mai bine decât reclădind ce ai distrus?
Renașterea Preterniei ar fi o izbăvire pentru sufletele războinicilor,
dar și pentru tine, Evil-Lyn.
Ajută-mă să-l conving!
Sau poate nu te-ai schimbat deloc.
Puterea lui Grayskull m-a ocrotit și am încercat s-o împărtășesc cu copilul,
așa cum fac cu Cringer.
S-a vindecat de tehnovirusul Plăcii de Bază!
Minunat! Poți îndrepta sabia spre cei infectați!
Avem zeci de cetățeni infectați. Bombele răspândesc virusul fulgerător.
- Ar trebui folosită pe toată Eternia! - Cu neputință!
Dar dacă i-am putea amplifica raza...
Dacă e posibil, un singur om din Eternia ar putea.
Orko, îți încredințez Sabia Puterii, vechi prieten!
Prin puterea lui...
- Orko, nu! - Glumeam și eu!
Deși poate nu e momentul să-mi ardă de glume?
- Nu te voi dezamăgi, He-Man! - Nu ai putut vreodată.
Mai ai timp să te răzgândești.
- Așa trebuie! Eternia are nevoie de rege! - Ba de tine!
Sabie, sceptru, pană și tuș, la un loc. Ascultă un bătrân.
Nu contează ce porți în mână, ci ce porți în inimă.
- Ești cam tăcut. - De ce să-mi răcesc gura?
Am trecut prin multe împreună. Ne cunoaștem prea bine.
- Uneori simt nevoia să aud. - Decizia asta e numai a ta.
Te voi urma și te voi sluji indiferent ce hotărăști.
Dar, cum în joc e și viitorul meu,
ar trebui să afli, cu surprindere poate,
că mi-a plăcut să fiu al tău Battle Cat.
Relația mea cu tata a fost cu bune și cu rele. Așa sunt tații și fiii, nu?
Se știe că și-a dorit să-i urmez la tron,
dar era de părere că nu poți fi și rege, și războinic.
Moartea lui m-a pus în fața unei decizii dificile.
Asta până la întoarcerea unchiului Keldor,
adevăratul urmaș de drept la tronul lui Miro!
Odată cu abrogarea legii învechite și crude care îi interzicea coroana,
am scăpat de dificila alegere.
Eternos a văzut astăzi curajul și ingeniozitatea lui
când și-a riscat viața ca să salveze eternienii de armata răului.
A dat dovadă de curaj și compasiune
și, dacă ne mai dă o șansă...
nu e nimeni mai nimerit să ne cârmuiască spre următorul capitol al istoriei!
Am onoarea și privilegiul de a vi-l înfățișa pe regele Keldor I!
Regele Keldor!
O ultimă dată îți spun: nu!
Te implor! Nu mai e nimeni în viață care să mă ajute!
- Promit că... - Vorbe-n vânt!
Deci gata?
Nu.
Hai să-ți explic limpede. Granamyr, ești ca și mort.
Să nu te-aud, trădătoareo! M-am împăcat deja cu gândul
că sufletul meu va rătăci în spațiu și timp,
iar apoi... se va stinge.
Sufletul tău va rătăci și se va stinge?
Sufletul celui a cărui judecată
a dus la cel mai sângeros război din lume sau poate din univers!
Secole la rând ai urât oamenii, judecându-i pentru greșeala ta.
Da, au abuzat de putere, dar tu le-ai dat-o!
Credeai că te absolvi de răspundere ascuns în peșteră, sperând să fie bine?
N-am venit să-ți ușurez chinul
fiindcă ador izul de dragon putred și fanfaronada.
Am venit să-mi dobândesc izbăvirea,
ca ticăloșia mea să nu mă osândească la chinuri veșnice în Subternia.
Asta ne așteaptă pe amândoi!
E o aroganță colosală să crezi că sufletul Monstrului Granamyr
nu va îndura chinuri de nespus, aidoma mie!
Dar avem o șansă.
Dacă o ajutăm pe Vrăjitoare să refacă dimensiunea lumii de apoi,
atunci poate se va găsi un loc acolo pentru cei ca noi.
Universul încă nu v-a abandonat!
Mai aveți timp să faceți bine.
Ce se petrece? A mers? Ne ajuți?
Mai întâi, o ghicitoare, ca întotdeauna!
Chiar una oportună.
Pe mag ori rege, un paradox apasă
Cu cât mai mult face, Cu-atât în urmă lasă.
Ce e?
Evident, puterea.
Nu, nu puterea.
„Cu cât mai mult face, Cu-atât în urmă lasă...” Pașii!
Poate chiar ești pregătită.
Toiagul doar canalizează magia.
Va trebui învățată magia Ka și Ha'voc.
Lasă asta în seama mea!
A fost mutarea perfectă! Nătângii n-au bănuit nimic!
Toate piesele sunt acum la locul lor!
Pionii, caii...
regina... și regele.
Vorbești de lup...
Înălțimea Voastră!
Desigur vorbiți despre lupul...
deghizat!
Trăiască regele!
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu