VALTAANNOUSU
Varovasti! Isä tietää, jos mikronikin on pois paikaltaan.
Emme halua suututtaa häntä.
Hän on aina vihainen.
Ei, hän on vain vakava. Kuninkaalla on iso vastuu.
Löytyi!
Isän salainen kätkö! - Mikä se on?
Käytännössä hedelmämehua.
Hän tulee!
Lupasit pojan äidille lähettää pojan kotiin täysi-ikäisenä.
Hän on vertani! - Mutta ei perijäsi.
Mikä muu odottaa hovissa kuninkaan äpärää -
kuin nuoremman veljen kantama kruunu, jonka äiti kieltää häneltä?
Laki kieltää sen. - Muuta lakia, majesteetti!
Asia on monimutkaisempi! Hänen kansansa ei luota meihin.
He eivät saa lähteä rannoiltaan ja astua omillemme.
Jos lähetän poikani sinne, karkotan hänet.
Eternos on hänelle karkotus!
Anwat Garissa hän voisi kukoistaa.
Täällä hän on aina pikkuveljensä kakkonen,
kunnes Randor saa perillisen.
Keldor on osa minua, Amelia.
Randor ihailee häntä yli kaiken.
Kumpi on kiltimpää? Pidätkö hänet lähellä -
ja tuomitset palvelemaan kruunua, joka kuuluisi hänelle?
Vai lähetätkö hänet kotiin,
jossa hän voi rakentaa elämän poissa kuninkaiden varjosta?
Hän oli oikeassa.
Lähdin viikon sisällä.
Kun minut palautettiin Anwat Gariin, lauma hyökkäsi.
Haavoituin. Huhujen mukaan olin kuollut, mutta minä elän.
Päätin antaa niiden huhujen elää.
Ajattelin kuolemani helpottaneen isoisäsi ja Randorin elämää.
Hän syytti itseään tapahtuneesta.
Kyllä. Randor otti aina vastuun kaikesta.
Kai hän syntyi kuninkaaksi.
Syntyikö?
Tiedä tämä, Adam...
Silloin en olisi ottanut kruunua vastaan.
Miksi et? Olet kuningas Miron esikoinen. Se oli oikeutesi.
Mutta ei velvollisuuteni eikä toiveeni.
Miron veri virtaa suonissani, mutta Sarynin, äitini, Garin veri -
teki minusta tämän miehen.
Tunnen tekniikan ja matematiikan, en diplomatiaa ja politiikkaa.
Puhumattakaan saavutuksistasi, Adam.
Vai onko nimesi He-Man?
En minäkään ole poliitikko. Olen pelkkä soturi.
Silti olet pian kuningas.
Melkoinen taakka yhdelle miehelle. Jopa noin vahvalle.
Isästä kenenkään ei pitäisi kantaa sekä miekkaa että valtikka.
Että ero kuninkaan ja mestarin välillä oli itse vallan tahto.
Mitä itse tunnet?
Hämmennystä.
Miksi voima tulisi minulle, jos minun oli määrä luopua siitä?
Kohtalo voi hämmentää, kun sen kohtaa väärään aikaan.
Jos olen oppinut jotain, niin sen. En halaja valtaistuinta, Adam.
Etkä sinäkään.
Siltikin...
Eternia tarvitsee kuninkaan.
Ja mestarin.
Äiti! - Olen kunnossa.
He-Man... Siis Adam. Kuningas... Teidän majesteettinne. Meillä on ongelma.
Kuka hyökkää, Duncan?
Skeletor.
Tiedän tuon ilmeen. Perääntykää!
Harmakallon tähden.
Minulla on voima!
Kolmen aselepo.
Hetkinen...
Neljän?
Ei ole neljää tornia.
Torneja ei ole yhtäkään.
Ei kataklysmin jälkeen, jolloin Preternia kaatui.
Lordi Granamyr, teidän ylhäisyytenne. Minä olen...
Muistan kyllä. Miksi hän kutsuikaan sinua?
Aivan! "Pikkulintu."
Äitisi paikalle astuminen on pehmentänyt myöhäistä nenäkkyyttäsi.
Oli päiviä, jolloin hunajaisilla sanoilla pääsi suosiooni,
mutta nyt diplomatia on aikaa vievää työtä.
Jatka, ennen kuin on liian myöhäistä.
Liian myöhäistä?
Hyvästellä, kultaseni.
Siksihän tulit.
Esittämään kuninkaasi surunvalittelut lähestyvän kuolemani johdosta.
Teetkö kuolemaa? Anteeksi, en tiennyt, että...
Valitettavasti kuningas on kuollut.
Kauan eläköön kuningas.
Tehtäväni on auttaa häntä. Hänen henkeään.
Ja kaikkia jaloja henkiä, jotka vaeltavat vailla paikkaa sitten kataklysmin.
Legendan mukaan Granamyr suurenmoinen -
antoi ihmisille Kan voiman, käärmetaian.
Herättäisin Preternian eloon palauttaakseni heidän palkkionsa.
En voi tehdä sitä ilman Kata. Tulin pyytämään apua.
Et saa sitä häneltä.
Voit lopettaa lirkuttelun, Pikkulintu.
Mitä tuo on? - Kysytään häneltä.
Skeletor!
Enemmänkin SkeleTek.
SkeleTek?
Oikein hyvä. Keksitkö tuon itse?
Keldor?
Sankarit ovat nyt sinisiä.
Pistätkö parastasi? - Tuskinpa vain.
Miten hän tekee tuon?
Ne savupommit. Niissä on nanoteknologiaa.
En halua satuttaa teitä.
Kauan sitten Eternia omaksui vain teknologian.
Muinaiset rakensivat suuria mekaanisia ihmeitä,
joilla taistella pahaa magiaa vastaan.
Ne ovat nukkuneet vuosikausia syvällä maassa ja unohdettuina.
Mutta Emolevyn avulla -
Eternian teknologian aikakausi voi alkaa alusta!
Nähkää!
Yksi teknotitaaneista!
Jäännös Eternian loistavan teknologisen menneisyyden aikakaudelta!
Orko! Tarvitsen apua!
He-Man, miten me...
He-Man?
Asemestari! Minulla on suunnitelma.
Nyt saa riittää.
Ehkäpä. Mutta nautin liiallisuudesta.
Päästä hänet!
Muista, He-Man,
tämä oli vasta avauslaukaus kaikkivoivalta Emolevyltä!
Taistelutiikeri, kaada se.
Orko, se pitää pitää paikallaan.
Asemestari, Gar-rannekkeeni muokkauksilla -
voimme ladata aseellasi titaaniin itsetuhosekvenssin.
Mistä tiedät tämän?
Teknotitaanit kehitettiin Gar-tekniikalla. Tähtää keskusprosessoriin. Se on...
Onko se tuo iso punainen silmä? - Juurikin se.
LADATAAN
Se toimii. Jatka samaan malliin.
En tiedä, kuinka kauan jaksan pidellä sitä.
Miekka...
83 prosenttia. Vielä vähän, Orko. Melkein valmis.
LADATAAN
Lataus epäonnistui.
Varo!
On vielä yksi tilaisuus, Andra. Ohjaa loput sekvenssistä aseeseesi.
Latauksen on valmistuttava, jotta tuo kaatuisi.
Mitä jos en osu? - Olen nähnyt taitosi.
Olet Eternosin asemestari. Jos joku onnistuu, se olet sinä.
Nyt!
VALMIS ITSETUHO KÄYNNISTETTY
Oletko kunnossa?
Mitä osaa maastakarkotuksesta Trollalle et ymmärtänyt?
He tietävät, että olen täällä. - Miksi olet täällä, Lyn?
Kosmisen tasapainon peukalointini tuotti odottamattomia seurauksia.
Onko Granamyrin kunto... - Se on syytäni. Kyllä.
Siksikö siis tulit? Hoitamaan häntä? Kuin hoitaja?
Zoar sentään, siksi tulit!
Miksi? - Ei kuulu sinulle. Eikä Preterniakaan.
Lordi Granamyr ei voi lausua ystävällistä sanaa,
saati antaa pääsyä käärmetaikaan. Haaskaat aikaasi.
Ihmiset...
Halukkaat, himokkaat ihmiset.
Annoin Kan esivanhemmillenne,
ja he käyttivät sitä saattaakseen sotia ja kuolemaa maailmaan.
Opin kauan sitten,
että ihmisen ainoa luotettava ominaisuus on vallanhimo.
Ja taas kerran anelet sitä täällä!
Vastaus on ei.
Sodalle, kuolemalle ja sinulle.
Hän on vielä isompi hölmö kuin sanoit.
En sanonut "hölmö", vaan "tomppeli".
Mitä? Se on kiltimpi sana.
En voi vain unohtaa Preterniaa.
Se on sinunkin ongelmasi. Etenkin sinun.
Se, että autat Granamyria, näyttää katumukselta.
Mitä lie suunnittelet vai teitkö parannuksen,
mutta mikä olisi parempi tapa siihen kuin auttaa palauttamaan tuhoamasi?
Preternian paluu ei merkitsisi pelastusta vain vaeltaville sieluille,
vaan myös sinulle, Häijy-Lyn.
Auta vakuuttelussa.
Ellet ole muuttunut yhtään.
Harmakallon voima suojeli minua,
joten yritin jakaa osan voimasta lapsen kanssa.
Kuten Cringerin kanssa.
Niin hän parani tämän Emolevyn teknoviruksesta.
Hyvä! Osoita miekalla kaikkia tartunnan saaneita.
Kymmenet ovat sairastuneet.
Pommeilla virus leviää liian nopeasti. Miekkaa pitäisi käyttää koko Eterniaan.
Se on mahdotonta. Jos voimme jotenkin vahvistaa sen sädettä...
Jos se on mahdollista, vain yksi mies voi tehdä sen.
Uskon Voiman miekan sinulle, Orko, vanha ystävä.
Kautta...
Ei, Orko! - Älä!
Se oli vitsi.
Ehkä tämä ei ole hyvä hetki vitseille?
En tuota pettymystä.
Et voisikaan.
Vielä ehdit muuttaa mieltäsi.
Näin se on. Eternia tarvitsee kuninkaan. - Sinua se tarvitsee.
Miekka, valtikka, kynä, muste. Kaikki yhtä. Kuuntele vanhaa miestä.
Kyse ei ole siitä, mitä pitää kädessään, vaan siitä, mitä pitää sydämessään.
Olet ollut hiljaa.
Miksi haaskata sanojani?
Olemme kokeneet tarpeeksi lukeaksemme toisiamme kuin kirjaa.
Joskus haluan kuulla sen.
Tämä päätös on sinun.
Seuraan sinua ja seison rinnallasi valitsemallasi areenalla.
Mutta koska kyse on myös minun tulevaisuudestani,
sinun pitäisi tietää, vaikka ehkä yllätytkin,
että olen tykännyt olla Taistelutiikerisi.
Koin ylä- ja alamäkiä isän kanssa.
Pojat ja isät, eikö?
Hän halusi minun seuraavan hänen jalanjäljissään.
Hänestä kenenkään ei pitäisi olla sekä kuningas että mestari.
Isän poismeno teki valinnasta mahdottoman.
Kunnes siis Keldor-setäni palasi.
Hän on Miron valtaistuimen laillinen perijä.
Kun vanha, julma laki, joka eväsi häneltä kruunun, on kumottu,
valintani ei ole enää mahdoton.
Koko Eternos näki Keldorin rohkeuden ja kekseliäisyyden,
kun hän vaaransi henkensä pelastaakseen meidät pahan voimilta.
Hän on osoittanut kykynsä, paljastanut sydämensä,
ja jos hän antaa meille toisen tilaisuuden,
en keksi parempaa miestä -
johtamaan kansaamme upean historiamme seuraavaan lukuun.
Minulla on ilo ja kunnia esitellä teille kuningas Keldor ensimmäinen!
Kuningas Keldor!
Viimeisen kerran: vastaus on ei!
Pyydän, lordi Granamyr. Kukaan muu ei voi auttaa minua.
Lupaan... - Lupauksesi ovat arvottomia!
Oliko tämä tässä?
Ei.
Teen tämän tuskallisen selväksi. Olet yhtä kuin kuollut.
Säästä petolliset sanasi.
Olen jo sujut sen kanssa, että sieluni -
vaeltelee ajassa ja avaruudessa,
kunnes se haalistuu.
Vaeltelee ja haalistuu? Sielusiko?
Legendaarisen tuhoisan arvostelukyvyn sielu,
joka johti tämän universumin verisimpiin sotiin.
Olet vihannut ihmisiä vuosisatoja ja syyttänyt heitä virheestäsi.
He väärinkäyttivät valtaa, mutta annoit sen.
Luulitko parantavasi itsesi siitä piileksimällä ja toivomalla parasta?
En tullut helpottamaan menoasi,
koska pidän mätänevästä lihasta ja lapsellisesta mahtailusta.
Ansaitsen anteeksiannon, jotteivät rikokseni tasoittaisi tietä -
ikuiseen helvetin piinaan Subterniassa.
Se odottaa meitä molempia.
On röyhkeää olettaa, että hirviömäisen Granamyrin sielu -
ei joutuisi kohtaamaan uskomattomia kauhuja.
Mutta meillä on toinen mahdollisuus.
Jos uusi Harmakallon velhotar voi avullamme palauttaa tuonpuoleisen,
ehkä siellä voisi olla paikka kaltaisillemme.
Universumi ei ole luovuttanut kohdallanne.
Vielä on aikaa tehdä hyvää.
Mitä tapahtuu? Toimiko se? Autatko?
Ensin arvoitus. Aina joku vietävä arvoitus.
Tämä on tilanteeseen sopiva.
Paradoksi sokea Maagille ja kuninkaalle yhtä lailla
Toisin kuin käärme, mitä enemmän ottaa Sitä enemmän jälkeensä jättää
Mikä se on?
Tietenkin valta.
Ei se ole valta. "Mitä enemmän ottaa, sitä enemmän..."
Jalanjäljet.
Ehkäpä olet valmis.
Sauva on vain välittäjä.
Hän tarvitsee koulutusta Kan ja Ha'vocin suhteen.
Minä hoidan sen.
Se oli täydellinen siirto. Ne typerykset eivät epäilleet mitään!
Nyt jokainen palanen on paikallaan.
Sotilaat, ritarit...
Kuningatar ja kuningas.
Siinä paha missä mainitaan.
Oi, ylhäinen.
Tarkoitat varmasti paholaista -
valepuvussa.
Kauan eläköön kuningas!
Tekstitys: Eveliina Paranko