I hjärtat av skapelsen,
ligger planeten Eternia,
en förunderlig värld av dualismer.
Män och monster,
trollkarlar och krigsherrar,
vetenskap och trolldom.
Likt stridslystna syskon,
har dessa krafter krigat i eoner,
även om magins mästare regerade.
Men efter ett världsomstörtande avslöjande...
...är hemligheterna borta.
Och med varje avslöjande,
kommer löftet om revolution.
Fly innan du blir galen.
Lita inte på det som Subternia visar.
För skräck underblåser helvetets eldar,
vars herre kallas...
Jag känner ingen fruktan.
Vet du inte, dödlige,
att det är här förtvivlan undantränger drömmen,
och hoppet kommer för att dö?
Men även här, i kaosets riken, tror vi på ordning.
Lidandet börjar först när du har offrat den enda ägodelen
som en själ fortfarande innehar vid livets slut...
Ditt namn.
Mitt namn?
Jag är Adam,
prins av Eternia och beskyddare av slottet Grayskulls hemligheter.
Mästaren?
Och jag är Orko,
hans orädda vän med en minibiljett till Subternia.
Du!
Vi vill inte slåss, Scareglow.
Våra vänner skickades till Subternia av Skeletor när han stal kraften.
Så vi ber att få lämna De dödas rika
med våra vänners själar, Clamp Champ och Fisto.
Raenius och Malcolm dog som hjältar.
De hör hemma på en bättre plats.
Var skulle det vara?
Himlen föll ju när Evil-Lyn förstörde Preternia.
Dessutom är de perfekta tillägg till min samling.
Om jag ger upp de här skatterna,
måste jag ge upp all deras härliga rädsla.
En skräck så påtaglig att man ännu kan höra deras skrik.
Nej, jag tror att jag lämnar dem där de är.
Vet ni vad som skulle se ännu bättre ut om de hängde intill?
Ni.
Så gick det med diplomati.
Dags för plan B?
Vid Grayskulls kraft!
Jag har nu styrkan!
Eftersom du bjuder in dina vänner, antar jag att mina vänner också får komma.
Är det bara jag som surrar?
Jag känner att en nysning är på väg.
Även cowboys vill panga.
Som i pang, pang, pang.
Yeehaw!
Kycklingar på rymmen är på väg åt ditt håll.
Såg ni?
Jag träffade på första försöket! Inte illa för en kille med krona.
Bra där, soldat!
En Man-At-Arms hjälper alltid till.
Hoppas du gillar Cloud Crusher. Jag har gjort den själv.
Sky Sleds, följ mig!
- Pappa? - Stör den här översittaren dig?
Bra jobbat, Adam!
Duktigt, grabben.
Tjuvar!
Inkräktare!
Ni ska alla bli en del av min samling.
Ta honom.
Teela!
Håll för ögonen. Jag ska tända i fängelsehålan.
En explosiv entré, min Trollkvinna.
Jag följer i dina spår, min mästare.
Ni får flörta sen.
Nu lämnar vi helveteshålan. Cloud Crusher, vi är på väg.
Avsluta uppdraget!
Jag ska bränna er levande och festa på ert kött
medan era själar marinerar i mörk förtvivlan!
För jag är herre av Sub...
Förlåt, Scareglow.
Subternia är officiellt stängt.
Ja!
Det funkade!
Naturligtvis. Har man tekniken, har man talangen.
Lite magi skadar aldrig.
Du var fantastisk.
Du, då? Ingen har krossat porten till helvetet förut.
Det är så gulligt
att ungarna äntligen ser vad vi andra såg för flera år sen.
Vad har du sagt till folk, pappa?
Pappa?
- Min kung! - Pappa!
Åh nej!
"Vi åker till Ormberget," sa han. "De söker alltid folk."
Två huvuden är inte bättre än ett, så tig!
Nog! Jag skallar dig!
Du är skallen!
Allsmäktiga Motherboards skyddslingar.
Det fanns en tid då magi, inte maskin, var mitt favoritvapen.
Och när plan efter ynklig plan fallerade,
skyllde jag på mina fåniga trollformler och idiotiska besvärjelser?
Nej, mina barn.
Jag skyllde bara på mig.
Men när jag överlämnade mig själv
till den teknologiska touchen av min enda sanna mor,
insåg jag att mina misslyckanden inte var mitt fel,
utan snarare berodde de på en dåraktig tro på magi.
Och nu när mitt sinne är öppet,
litar jag bara på det jag ser.
Och det enda jag ser är Motherboard!
Lov och pris till den allsmäktiga Board!
Bra gjort, Skeletor.
Du hedrar din mor.
Och din far.
Ännu en själ absorberad åt Board, min herre.
Och Skeletor?
Efter årtionden av desertering, har han insett sina misstag
och tjänar bara oss, min herre.
Han är nu en värdig akolyt av Horden.
Mästerligt, Motherboard.
Du har lyckats med det som ingen annan har lyckats med.
Därmed fortsätter den eterniska omvandlingen.
Manifestera mina intriger, min högra hand.
För snart tar jag priset som länge har nekats mig.
Och den dagen
kommer himlen ovanför Grayskull fyllas av Hordarmén.
Han skadades inte i strid, Mendor. Vad är det för fel på min pappa?
Jag har aldrig sett en sån här organsvikt förr.
- Vi har fortfarande inget botemedel. - Fortfarande?
Vi upptäckte den för flera veckor sen, men din far lät mig bara
dela diagnosen med drottningen och herre Duncan.
Visste ni om det?
Hur kunde ni låta honom följa med mig?
Hans Majestät var fast besluten.
Adam, att kämpa för sina vänners själar vid sin sons sida,
Grayskulls mästare,
Det var din pappas sista önskan.
Sista önskan? Nej!
Rädda honom, Teela.
Som du räddade mig.
Även om hon kunde, skulle jag inte tillåta det.
Döden kommer för oss alla.
Ja, även för kungar kommer den.
Spar på krafterna, min make.
Det lilla jag har kvar, måste jag ge till mina två största kärlekar.
Jag vill tala med min familj i enrum, tack.
Jag förstår inte vad vi försöker frammana här, Teela.
Preternia.
Jag har försökt återuppbygga Preternia,
så hjältemodiga själar som Raenius och Malcolm har en plats.
Men nu när kung Randor ska dö,
om jag inte återställer Preternia, vad händer hans själ?
Jag kan inte låta den skingras och försvinna.
Och Adam måste veta att hans far får sin stora belöning.
Trollkvinnan kanske kan hjälpa?
Jag är Trollkvinnan nu.
Jag borde kunna lösa det själv.
Jag kan inte alltid be mamma lösa mina problem.
Att be nån som älskar en om hjälp är inte fel, Teela.
Särskilt eftersom kung Randor har ont om tid.
Min ädla, vackra drottning.
Du kom till mig från himlen, som en ängel,
och välsignade mig med årtionden av kärlek och skratt.
De största äventyren jag gav mig ut på som landets lojala tjänare,
var de jag delade med dig.
Tack för att du gjorde mig till en man värdig en kvinna som du.
Och tack för att du gjorde vår son.
Adam, min stolthet och glädje.
Jag ber för att du ska finna samma lycka som jag som pappa.
Du har alltid haft mer hjärta än nån annan i Eternia,
så du har mycket att dela.
Vänta inte för länge med att avslöja dina känslor för Teela.
Hej, mamma.
Min Lilla fågel.
Du är en underbar Trollkvinna.
Men en mor vet när hennes barn har problem.
Vad kan jag göra för dig?
Jag har försökt återställa Preternia med hjälp av Grayskulls kraft
och all Zoarmagi jag bemästrar,
men det går inte.
Jag försöker fortfarande förstå allt och jag är väl inte stark nog.
Det har inget med styrka att göra.
Endast Zoars gåvor tilldelades oss Trollkvinnor.
Och Preternia skapades med magin från alla tre gamla gudar...
Zoar, Ka och Havoc.
För att återställa Preternia,
behöver du hjälp av alla tre krafterna som skapade den.
Hur?
Människan förlorade ormmagins hemlighet för eoner sen.
Då krävs det mer än en människa för att hitta den igen.
Det krävs en Trollkvinna.
Vet du var jag ska börja?
Som Trollkvinna var jag evigt bunden till det här slottet.
Då Preternia nu är borta, förblir min själ fast här,
maktlös i all evighet.
Men du, Teela, är den första Trollkvinnan som kan lämna Grayskull.
Så sök Kas kraft där den senast sågs till,
i Darksmokes magiska dimmor.
Darksmoke?
Inte ens Subternia skrämmer mig som det stället.
Därför åker jag ensam.
Det låter ännu farligare.
Tack, mamma.
Du klarar det här, Teela.
Du har alltid strålat som starkast när ditt hjärta står på spel.
Varför sa du inte att du var döende?
För då hade du gjort allt i din makt som He-Man för att rädda mig.
Jag vill inte det.
Din plats nu är inte på slagfältet som He-Man,
utan i palatset som prins Adam.
För när jag drar mitt sista andetag,
blir du, min son, kung av Eternia.
Pappa, snälla.
Men kommer du att regera som Adam eller som He-Man?
Både och går inte.
En kung kan inte överge sina undersåtar för äventyr.
Att vara Grayskulls mästare är en tung börda i sig.
Men en krona ovanpå det,
kan knäcka även den mäktigaste mannen i universum.
Så du måste göra ett val.
Ett val jag slapp göra som kung.
Ett val mellan spiran och svärdet.
Inga tårar,
för jag har levt ett långt liv.
Jag har smakat på triumf, men aldrig utan att betala priset.
Jag har förlorat vänner, familj, till och med en bror.
Ändå dör jag som en man med mer tur än de flesta.
Inte för att jag var kung, utan för
att jag var din make
och din far.
Jag älskar er båda
så...
Du blir ensam talare, min herre.
När du har hyllat din far, blir du krönt av drottning Marlena.
Måste kröningen ske så snart? Pappa har varit borta en dag.
Och Eternia har varit utan kung lika länge.
Kröningar följer alltid begravningar.
Det är priset vi betalar för att bära kronan.
Som ny kung, måste dina undersåtar få höra att du finns här,
även om du är djupt inne i din egen sorg.
Vad ska jag säga?
Berätta sanningen bara.
Och sanningen är att du älskade din far högt.
Och han älskade dig.
Adam, det är dags.
Eterniska hjärtan är tunga av förlusten av vår förtrogne.
För Hans Majestät Kung Randor var...
Kungen var en...
Kungen...
En gång ville jag ha en Billow-Bike.
Alla barn i Eternos hade en sån det året och jag bad pappa om en.
Men alla var redan sålda.
Istället för att beordra sina undersåtar att göra en till,
vet ni vad han gjorde, min far, kungen?
Han byggde en Billow-Bike.
Han använde min gamla cykel och la till nya delar.
Och under fyra nätter skräddarsydde han cykeln åt mig.
På egen hand.
Pappa hade då aldrig nånsin använt ett verktygsbälte tidigare.
Och när han äntligen visade mig
Billow-Biken han hade byggt,
hade jag inte hjärta att säga hur illa den såg ut.
Så hemsnickrad.
Jag kunde inte åka på den ute. Hela Eternia hade skrattat ut mig.
Jag åkte aldrig på Billow-Biken pappa byggde.
Men nu...
Jag hade gett alla pengar i världen för att få åka på den, bara en gång.
Vi miste den bästa kungen Eternia nånsin haft.
Jag förbereder mig för att bära kronan och kan bara beklaga
att jag aldrig kommer att bli hälften så mycket man eller kung som min far var.
Ta inte emot kronan, då.
- Vem sa det? - Vad händer?
Vem sa det där?
Nån som berövades sin födslorätt.
Jag är Keldor, Randors bror,
och rättmätig härskare över Eternos.
Undertexter: Marie Roos