У цьому епізоді порушено делікатні теми, зокрема самогубства.
Дивитися чи ні – вирішувати вам.
Трохи ніяково, бо вона твоя сестра.
Але ж з нею щось таке відбувається,
коли я починаю щось розповідати
про те, що сталося того дня,
щось неважливе. Якусь маячню, знаєш. Байдуже,
я наближаюся до кульмінації, а вона…
Ти знаєш якогось Пола?
Що?
ССАВЦІ
АМАНДІН
О 20.00 тут Я знаю, хто такий Пол
Дякую, друже.
- Ти тут живеш? - Ні, приїхав у гості.
Навіщо?
Я професор. Написав книжку.
Як називається?
Довго писав?
Чотири роки.
Багато продав?
Шістдесят дві.
Переважно в бібліотеки.
Про що вона?
Про анатомію, фізіологію і патологію
нервової системи тварин.
- Це про їхній мозок? - Мозок, нервові шляхи.
Ти знаєш, що думають тварини?
Про що зараз думає Спад?
Він щасливий?
З формальної точки зору, якщо Спад
не хоче пити, їсти, йому не боляче, він у безпеці, тоді…
загалом, мабуть, так.
А ти?
Загалом?
Ну, з упевненістю скажу,
висловлюючись поняттями, близькими Спаду,
я постійно хочу пити,
я страждаю від болю і…
перебуваю у велетенській, колосальній,
чіткій і неминучій, мало не біблейській небезпеці.
Кислоти хочеш?
Так.
Отже, лосось, яловичина, севіче,
два лобстери, дві картоплі фрі, дві фіолетові броколі.
Так, шеф-кухарю!
ЛУ ВХІДНИЙ ВИКЛИК
Добрий день.
Привіт, хочу дізнатися, як ти.
Так. Непогано. Усе гаразд.
Де Ґрета?
З мамою і татом.
Ти говорив з Амандін?
Власне, ні, але ми зустрінемося сьогодні, тож…
Джеф повернувся?
Буде ввечері. Він тобі потрібен?
Ні. Усе гаразд. Просто… Коли…
Після зустрічі з Амандін, можливо, мені треба буде…
заскочити й зустрітися з вами, якщо це…
Слухай, я мушу йти. Треба повертатися до роботи.
Гаразд, сонце.
Люблю тебе.
Я тебе люблю.
Агов!
Я народилася в 1876 році
в бідній сільській сім'ї.
Дякую.
У 16 років я приїхала в Париж.
Шість років я працювала на кондитерській фабриці.
Але вночі
я малювала образи, які стояли перед очима.
Ти геніальна, Мадлен.
Коко знає це.
Якщо ти її переростеш,
вона тебе знищить.
Як ти можеш таке казати?
Коко, певно, найвпливовіша дизайнерка моди всіх часів.
- Мадлен… - Вона радикально змінила одяг жінок,
здобувши статус ікони стилю.
Крім того, ви з нею одружуєтеся.
Мадлен…
Так, знаю.
Мабуть, мені час іти.
Ще й 15.00 немає.
Знаю. Я маю забрати дітей зі школи.
Яких дітей?
- Нічого. - Мадлен…
- Так, я мушу йти. - Мадлен…
Чому ти тут?
У цьому й справа.
Я не тут.
Дозвольте запросити до колегії докторку Ріту Гемлі
з коледжу Каюс, нашого професора Гунейда Ґупту,
запрошену професорку д-рку Елісон Брукер з університету Санта-Фе
й д-ра Джеферсона Вілсона з університету Ексетеру…
…психопатологія – це дослідження психічних або поведінкових розладів у ссавців…
Історично склалась антропоцентрична тенденція…
- Докторе Вілсон? - Перепрошую, ви щось питали?
Ми нещодавно використали нейровізуалізацію
для дослідження серотонінергічної та допамінергічної
нейротрансмісії в собак з обсесивно-компульсивним розладом,
скорочено ОКР…
Виміряли рівень серотоніну в доступності рецепторів…
Докторе Вілсон, усе гаразд?
Джеф дещо накоїв.
Дещо жахливе.
Він не знає, що я знаю, але…
Я знаю.
Я знаю все.
Зрадники!
- Коко! - Коко?
Ви мене зрадили.
Коко, ні!
Ні, Коко!
- Лу! - Ні!
Ні!
Агов?
Облиште мене.
Що ви робите?
Прошу, не стрибайте.
Що б це не було,
що б не відбувалося,
ще не пізно.
Прошу. Усе гаразд.
Ось так.
Хапайтеся за мене.
Усе добре.
Усе гаразд.
Як вас звати?
Джеф.
Ми знайомі?
Гаразд. Я замкнула задні двері. Зустрінемося пізніше.
Щось принести до тебе?
Приходьте самі.
- Що їстимемо? - Яловичину Веллінгтон.
Дом її обожнює. Чекаю з нетерпінням.
- До зустрічі. - До зустрічі.
Привіт, Джеймі.
Дитина була твоя.
Гаразд. Як скажеш.
- Я думала… - Не знаю, звідки тобі знати.
Я знаю.
Чудово.
Певна, у тебе є запитання.
У мене? Ні.
Знаєш, балачки. Я все розумію.
Тепер я розумію. Звісно. От нетяма.
- Джеймі… - Я піду за мить.
Але спершу…
Дейв…
Джейсон…
Джеф.
Мій найкращий друг. Дружба на нашому весіллі.
Чоловік Лу.
Дядько Ґрети.
Батько ще двох онуків моїх батьків,
Вілфа й Лілі.
Ґрета.
Мої батьки.
Лу.
Я.
Гаразд.
«Це опір лагідним
чарам моря.
Ходи зі мною, Джеймі. Полетимо на чарівному килимі.
Гляньте! Он кит.
До речі, я вагітна!
Яка різниця? Я ширяю в повітрі!»
Це я розбив твою скрипку.
- Знаю. - Добре.
Я розумію. Знаю, вона безцінна, єдина у своєму роді, таке інше.
Не знаю, як ти із цим впораєшся.
Отже, це все?
Усе позаду, а ти не хочеш знати чому?
Гаразд. Що ж, кажи. Посміємося.
Погигочемо разом. Розповідай. Ну ж бо. Поділися зі мною,
о, загадкова Амандін,
чому ти обміняла наше життя на дешеве злягання?
Багато дешевих злягань!
- Кількість важлива? - Для мене – так.
Так, це ж мій найкращий друг.
Гаразд.
Забудь на мить про Джефа.
Це складно. Трясця, це дуже складно.
А якби це були лише ті два чи один?
Ти обереш чи я?
Відверто кажучи, й один – це нестерпно.
- Руйнування. Катастрофа! - Руйнування?
- Гаразд, отже, одного достатньо? - Забагато.
Гаразд.
Добре.
Не уявляю, що ти відчував.
Одна думка про це.
Як я роблю це з кимось іншим.
Те, що ми робили…
та інші речі.
З Дейвом секс був нормальний.
Не чудовий.
Джейсон був кращим.
Йому подобалися рольові ігри.
Знаєш, такі фантазійні?
Божевільні речі. У нього були широкі погляди.
Щодо Джефа я переживала.
Під час першого разу я думала:
«Амандін! Що ти в біса коїш? Це найкращий друг Джеймі!
Що ти за чудовисько? Просто зупинись. Годі.
Трясця, так не можна. Це, бляха…». Але раптом,
зненацька, я дуже сильно кінчила.
Колосальний оргазм.
Близько хвилини.
Справа не в тому, що робив він.
Він молодець, зрозумій правильно, але…
це було дещо інше, не знаю, ситуація?
Так, знаю, це важко слухати,
але краще знати, еге ж?
Інакше це зведе тебе з розуму.
Слухай…
Я знаю, що це жахливо. Я скоїла жахливі речі.
Зраджувати погано. Зрада – це жахливо. Зрада…
Та чи це справді так?
Це ж лише секс.
Ми захищалися.
Моногамія – це чудова ідея,
але треба визнати, трясця, це дуже важко, хіба ні?
Хотіти, щоб один чоловік утілював у собі всіх чоловіків.
Він – чоловік. Вона – жінка. Єдина, яка буде надалі.
Її піхва – це всі піхви. Його член – єдиний.
Знаєш, погодься, адже це доволі важко, хіба ні?
А вірні люди… що ж,
вони просто ховаються і мастурбують з думкою про інших.
Він у туалеті, уявляючи, що трахає дівчину з роботи.
Вона у спальні уявляє, як смокче хлопцю з тренажерки, потім вони виходять
і разом купають дітей, дивляться серіали.
Але ж вони вірна пара.
Вони не їстимуть морозиво.
Бо їсти морозиво по-справжньому – неправильно.
Це найгірша річ у світі. Чисте зло.
- Ти так кажеш, бо тебе піймали. - Ти не піймав мене.
Що?
Ти пам'ятаєш нашу декларацію? Пам'ятаєш, що в ній було?
Ми казали: «Кохання неможливе.
Якщо кохання неможливе, треба вірити в неможливе.
Треба вірити в магію».
Це було сім років, три тижні й один день тому.
Це було минулого року.
- Привіт, люба. - Привіт, ти приїхав.
Саме вчасно. Як усе пройшло?
- Як завжди. Як мавпенята? - Нагорі.
Золоті діти.
Чудовий запах. Що це?
Яловичина Веллінгтон. Наллєш вина?
Наливаю.
Бляха.
Алло?
Так.
Джефе?
- Так? - Це тебе.
Алло?
Привіт, Джеймі.
Нам треба поговорити.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівник Галина Шрам