SAVCI
Jak se francouzsky řekne „naprosto a bezmezně
„návyková a okouzlující“?
Povídej.
Svůdná.
Svůd-ná.
Svůdná.
Svůd-ná. Svůdná.
Díky, Bucuro.
Tak můžeme?
Co to je?
Moje oblíbená kniha. Chci, abys ji měl.
BÍLÁ VELRYBA ILUSTROVAL ROCKWELL KENT
Drahoušku, to je moc milé.
Budu ji opatrovat.
Všechno nejlepší.
O 7 LET DŘÍVE
Tohle je kapitán Suki.
Kapitáne, tohle je Amandine.
-Těší mě. -Nápodobně.
Moc kurkumy. Znova.
Kde jsou ty zasraný škeble, Kerry? Probuď se!
-No tak, mušle! -Šéfe!
-Dobře, Jamie. Špetku šafránu. -Ano, šéfe.
Pardon, to já.
-Co se stalo? -Moje chyba, omlouvám se.
Uklidit! Třicet liber se válí na podlaze, hergot.
Kreténe ospalej. Co jsi?
Ospalej kretén.
Začni znovu. Ten šafrán ti strhnu z výplaty.
Kde jste se vy dva seznámili?
Dělám průzkumy trhu
a Jack dával dohromady skupinu pro svou novou appku,
takže se dá říct, že v práci.
„Neříkej to už, Withnaile!
„Samozřejmě, že je to podělanej farmář.“
Nevím, co to se mnou je.
Hrnec už mi nespadl dobrých pět let.
Musíš víc spát, Jamie.
Pardon. Nechtěl jsem... Myslel jsem, že jedu dolů.
No, já jedu dolů.
Omlouvám se. To já. Já vím. Mrzí mě to.
Já jen... Moc mě to...
Vážně jsi to udělal.
Lepší už to dneska snad být nemůže.
Vlastně je to čím dál horší. Omlouvám se. Moc mě to...
-Jestli někdo přistoupí, hodím to na sebe. -Nemusíš, řeknu to.
Vážně je mi to...
-Dobrou. -Dobrou noc. Fakt se omlouvám.
Víš co? Kašlu na to.
Dáš si drink?
Ne, jestli nevadí, tiše se vrhnu přes palubu.
Tak na to se musíš nejdřív napít.
Děkuju.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Já jsem Jamie. Těší mě.
Vypadáš nervózně.
-Nejsem nervózní. -Ale jsi.
Nejsem. Jenže ne...
Nemůžeme se bavit s hosty.
-Říká kdo? -Jen pravidla.
Čí pravidla?
Lucienova.
Lucien pracuje pro Jacka a Jack je můj snoubenec.
Jo. Ne, já... Promiň.
Dneska nemám svůj den.
A blahopřeju. Zdá se moc milý.
Už jsi s ním někdy mluvil?
Jednou. Odpověděl jsem mu na pozdrav.
Na tom zakládám celý svůj názor na něj.
Ale rychle lidi odhadnu.
A jak z toho vycházím já?
O to jde, je toho spousta. Strašně moc.
Kdybych to měl nějak sesumírovat,
zúžit na podstatu,
tak bych řekl, že jsi stoprocentně
Francouzka, ne-li Belgičanka.
Ne, trefil ses hned napoprvé. Jo, jde ti to.
Fajn.
Kafe silný a černý bez cukru.
Alergická na kaštany a červené víno.
Miluješ čerstvý chléb a mořské plody, obzvlášť ústřice.
Celkově nejsi vybíravá.
Nemáš ráda vepřové, uzené ryby a vnitřnosti.
Cože? Jak jsi to věděl?
Kouzlo.
Vidíš?
-Povídej. -My...
Ke každému hostu na lodi dostaneme složku.
-Děláš si srandu. -Ne, co mají a nemají rádi.
Je tam i zalaminovaná fotka.
Co to znamená?
Zabalená v plastu.
Proč?
V kuchyni bývá bordel.
Možná proto, abyste mohli...
nade mnou.
Nevím, co na to říct.
-A co ty? -Já?
-Jo. O čem sníš? -Já...
Chci mít vlastní restauraci.
Jako tvůj šéf? Vypadá to, že je blbec.
Lucien? Ne, je to génius.
Vážně, jen je děsný perfekcionista.
Jsi dost dobrý?
Ještě ne, ale budu.
Jak to víš?
Těžko říct.
Když jsem tuhle práci dostal, pracovat pro Luciena byl můj vysněný džob,
fakt jo, ale měl jsem takový problém.
Mívám mořskou nemoc.
Chápeš? Opravdu.
Takže jsem u nás v parku chodil na houpačky.
Taky jsem jezdil na kolotoči, trávil jsem tam
čtyři hodiny den co den
a jezdil kolem dokola.
Dva týdny každý den čtyři hodiny denně.
A najednou jsem byl vyléčený.
Tvůj sen se mi líbí.
-Mně taky. -Je to dobrý sen.
Co čteš?
Co je to za knihu?
Bílá velryba.
-Četls ji? -Ne. Viděl jsem film.
S Gregorym Peckem, ne? A samozřejmě velrybou.
Znáš to. Skvělý Gregory Peck, dobrák od kosti.
Velryba naprostá noční můra. Primadona.
Nechce vylézt z přívěsu.
Takhle nějak.
„Proč staří Peršané považovali moře za posvátné?“
Prosím?
„Proč mu Řekové dali zvláštní božstvo?
„Věru, to všecko není bez významu.
„Stejný obraz však vidíme i my ve všech řekách a oceánech.
„Je to obraz nezachytitelného přeludu života.
„A to je klíč k tomu ke všemu.“
A jak ji pojmenuješ?
Co?
Svou restauraci.
Kurva fix!
-To mě po... Koukni na to! -Ty bláho!
Ty bláho!
Viděls to?
Ty bláho!
-Co se to stalo? -Nevím. Já...
Amandine.
Jacku.
Všechno v pořádku?
Jo, v pořádku.
-Kdo je to? -To je...
Ahoj, já jsem Jamie. Teď jsme viděli...
Jdu spát. Půjdeme, Jacku?
-Jasně. -Jo.
Ráda jsem tě poznala, Jamie.
Dobrou noc, Jamie.
Dobrou noc, pane.
Jamie, na slovíčko.
-Ano, šéfe. -Sbal si kufry.
-Cože? -Slyšel jsi.
-Co jsem provedl? -Osahával jsi hosta.
A ne ledajakého. Ne.
Snoubenku toho zmrda, majitele lodi!
-Dělals jí návrhy! -Cože?
Tohle je moje show, hajzle!
-Moje show! Moje pověst! -No jo.
Vysvětlím vám to. Takhle to nebylo.
Nezajímá mě, jak to bylo.
Zajímá mě jenom, jak je to teď!
Proč musíte pořád řvát?
-Co? -A nadávat. Já to chápu, sakra.
Všechno musí být perfektní.
Přísahám, že až budu na vašem místě, budu lidem naslouchat.
-Ne jen... -Počkej. Nemluv!
Až budeš na mém místě?
Ty, a na mém...
Jo.
„Pstruh marinovaný v oolongu se šťovíkem.“
Ale ne v obyčejném oolongu.
Ne, musí to být Železná bohyně, pěstovaná na západních svazích hory Fudži.
Až na to, že jste nepostřehl,
jak vysoký obsah tříslovin reaguje s kyselinou šťavelovou ve šťovíku.
Vzniká tak mírně nepříjemná nahořklá pachuť připomínající,
snad nevadí, když to řeknu naplno, kočičí chcanky.
Pigi čaj, kamaráde. A je po problému.
Kurva fix!
To se pleteš.
To je moje číslo.
STANICE ST. JAMES'S PARK
Vítej doma, Jamie.
Jaká velryba?
Vorvaň obrovský, plejtvák myšok?
-Kulohlavec černý. -Nevím.
Ale vymrštila se nad hladinu, podívala se na nás
a potopila se zpátky.
Jo.
No...
To je super!
Víš, velryby jsou savci.
Žijí v hloubce, ale občas musí vyplavat na hladinu, aby se se nadechly.
Tahle to zrovna udělala před tebou,
a ty kvůli tomu uvažuješ, že dáš Gail kopačky?
Nechci nikomu dávat kopačky.
-Ta holka... -Amandine.
-Bude se vdávat. -Já vím.
-Za miliardáře. -Za miliardářova synka.
Jack nikdy v životě nepracoval. Ani práci nemá.
Žádnou nepotřebuje. Pracoval bys, kdybys nemusel?
-Myslím, že si není jistá. -Jasně.
A co na tom? Stejně už ji neuvidíš.
Poslala mi zprávu.
-Kdy? -Včera večer.
-Jak to, že má tvoje číslo? -Dal jsem jí ho.
-Proč? -Nevím.
Co ti napsala?
„Mám otázku.“
Dobře.
Odpovíš?
Už se stalo.
-Můžu se tě na něco zeptat? -Jo.
Miluješ Gail.
To není otázka.
Miluješ Gail?
Ano. Miluju.
Chceš s Gail být?
Ano, chci být s Gail.
Fajn. Tak jí ještě pošli zprávu, že máš chřipku.
-Chřipku? -Chřipku.
Mám chřipku.
Pan Jamie?
Ano?
Slečna Duboisová vás čeká ve svém apartmá.
Ve svém apartmá?
Děkuju.
Ahoj.
Přišel jsi.
Psala jsi, že se chceš na něco zeptat.
Hraješ Scrabble?
To je ta otázka?
Ne.
Začínáš.
Jo, jistě. Tak jo.
Fajn. Zahrajeme si Scrabble.
Proč tě vyhodili?
To je ta otázka?
Ne.
Je to branže, ve které je člověk pod velkým tlakem.
Lidi se tam rychle točí.
-Nechal tě vyhodit Jack? -Můžu si za to sám.
Porušil jsem pravidla.
BLEDĚ
Dvojité písmeno a Scrabble.
-Šedesát tři. -Tak jo.
Máš přítelkyni?
-Je tohle ta otázka? -Ne.
Ano.
Ví, že jsi tady?
Ví Jack, že jsi tady?
„Máslo,“ sedm.
„Ujmuli.“
Osmdesát tři.
Ne, neví.
Ale dozví se to.
-Jak? -Vlastní tenhle hotel.
-Tohle je Jackův hotel? -Jeho otce. Nebo obou.
Nejsem si jistá.
Ale všude mají kamery.
A jak se jmenuje?
-Kdo? -Tvoje milá.
Na jejím jménu nezáleží.
Jí na něm záleží.
„Zván.“ Dvacet tři.
Proč jsi mi dal svoje číslo?
To je ta otázka?
-Ne. -Jen jsem chtěl být milý.
-Milý. -Nepřemýšlel jsem.
Zrovna mě vyhodili. Dostal jsem ránu do hlavy.
To bylo... Co je to?
Hořem. Jako sedmý pád od „hoře“.
Je to archaické slovo.
Jako zármutek...
Jak zní ta otázka?
Otázka je následující.
Věříš na znamení?
Na znamení?
Moje babička říkávala: „Život je utrpení,
„muka, agónie, chaos, zmatek a pak smrt.
„Ale ve tmě jsou ostrůvky světla,
„záblesky.
„Musíš se dívat po znameních, po stopách...“
Můžu tě přerušit? Je to kvůli té velrybě?
Protože, víš... Velryby jsou savci.
Musí vyplout na hladinu, aby se nadechly.
A to je všechno.
Víš co?
Asi bych měl jít.
Hra ještě neskončila.
Myslím, že ano.
Na znamení nevěřím. Miluju Gail.
-Jasné? -„Vichřici“ anglicky?
-Cože? -Bouři na moři?
Smršť?
Ne, Gail, mou přítelkyni, kterou miluju, chápeš?
A navíc se budeš vdávat.
Nebo možná ne, já nevím. Nic mi do toho není.
Díky za hru. Tohle bylo fakt divný.
-Dobrou noc. -Hodláš to ignorovat?
Nebylo to znamení.
Byla to velryba.
Ne tohle znamení.
-Tohle. -Jaké?
-Tohle. -Kde?
Tady.
Jo. Jasně.
No tak jo.
Co tu máme? „Ujmuli.“
„Máslo.“
„Ujmuli máslo.“
„Ujmuli máslo, zván hořem bledě.“
-To je ono? -Podívej se líp.
-Nic nevidím. -Přímo tady.
Pořád nic.
Tak jo. Sleduj.
VOLÁM Z HLUBIN MOŘE NÁSLEDUJ MĚ
Ahoj! Jaký byl večer s holkama?
Bylo to... Byla to sranda.
Jedla jsi? Protože to sašimi je vynikající.
Jo. Dej mi chvilku.
Byl jsem...
Ale ty si chceš promluvit.
Co to je?
Našla jsem je v koši na záchodě.
Čí jsou?
Čí jsou to tanga?
Uklízečky?
-Zasraný uklízečky? -Nikdy jsem...
-Nekecej! -Počkej! Amandine!
Podívej se mi do očí, Jacku. Čí jsou?
Já...
Moc mě to mrzí.
Byla to strašná chyba.
Já...
Nastražilas to na mě?
Sbohem, Jacku.
Počkej.
Můžeme to probrat?
Někoho jsem poznala.
Setkám se s ním za půl hodiny.
Co to děláš?
Co to děláš, člověče?
Ahoj.
Chceš se něčeho napít?
Mám dvě libry a šedesát pět pencí.
-Já deset eur. -Tak dobře.
Tohle je šílený.
Vůbec tě neznám, nic o tobě nevím.
Jakou mám ráda kávu?
Silnou, černou a bez cukru.
-Alergie? -Kaštany a červené.
Co miluju?
Čerstvý chléb a plody moře.
-Obzvlášť? -Obzvlášť ústřice.
Nedotkneš se vepřového, uzených ryb a vnitřností.
Ještě něco musíš vědět.
-Co? -Jsem těhotná.
Překlad titulků: Vixo
Kreativní dohled: Vít Bezdíček