Якби треба було обрати три слова, щоб описати ваше горе,
що це були б за слова?
Замішання, гнів, зневіра.
Не зневіра.
Здивування.
- Отже, гнів, замішання… - Лють.
Лють,
сум'яття, заціпеніння,
травма, гнів
і цілковите довбане здивування.
А у вас, Амандін?
У мене немає трьох слів, жодного немає.
- Немає таких слів. - Саме так.
Немає… Слів немає. Жодного.
ССАВЦІ
«Хочу кінчити тобі на обличчя».
Жодного вступу.
Наче він поспішає.
Це Пол. А хто інший?
- Дейв. - Бляха, що це за тупе ім'я?
Дейв Барроу. Головбух компанії з організації святкувань.
Реабілітуючись після лижної травми,
Дейв записався на уроки сальси Кармело в парку Туфнелл.
- Так познайомилися. - Пригадую.
Амандін сказала Лу, що бере уроки сальси.
Дейв заручений з Венді,
тому бажає укласти джентльменську угоду.
Я не скажу Венді, що він трахає мою дружину,
а він натомість припинить трахати мою дружину.
Поїде з Лондона, знайде нову роботу
й буде довго та щасливо жити з Венді.
Отже, з Дейвом вирішили.
- А що той блазень Пол? - Гадки не маю.
- Не маєш гадки, хто він? - Ні.
То що робитимеш? Притиснеш Амандін?
Наразі ні.
Доки не дізнаюся все.
Як знатиму більше, то щось зроблю. Скажу тобі відверто, Джефе…
Не знаю, що зроблю, але я…
Я не маю… Я не маю чіткого уявлення щодо цього.
Не бачу всієї картинки.
- Бляха, для мене це занадто. - Це нормально.
Хай йому грець.
Гаразд.
Лише на кілька днів. Мені треба з кимось говорити.
- Друже, я скасую всі справи. - Дякую.
- Я залишуся, скільки потрібно. - Треба, щоб ти дещо зробив.
- Що це? - Її мобільний.
- Що? - Знайди його.
Ти мусиш знайти Пола.
Я не все тут можу відкрити. Папки.
- Ні, Джеймі… - Зламай його.
- Джеймі… - Ти можеш, я – ні. Ясно?
Джефе, прошу.
Моя дружина трахається не з одним, а з двома чуваками.
- Джеймі… - Її пароль: LORCA69.
- Джеймі… - Великими літерами.
Мені потрібна твоя допомога, Джефе. Я просто безпорадний.
- Привіт, гарбузику. Як ти? - Привіт.
- Ґрето, як день?
- Добре, дякую. - Застрибуй.
Сідай.
Дядько Джеф побуде в нас кілька днів.
Де він спатиме?
- У вільній кімнаті. - Ти про дитячу?
Місіс Люсі.
- Вітаю, м-ре Льюїс. - Ти його бачила, так?
- Кого? - Оленя в лісі.
Йому прострелили легеню й залишили.
Я думав, ти бачила, бо гуляєш із собаками.
- Я нічого не бачила. - Ясно.
Як побачиш тут когось дивного, напиши мені.
Обов'язково.
Я мушу їхати.
Амандін казала, у вас посттравматична терапія.
Там сім етапів.
Заперечення. Провина. Гнів.
Торг. Депресія.
Відтворення. Прийняття.
Подолання.
- Це вже вісім. - У них є буклети.
Та не кажуть, що робити, якщо не знаєш, чи дитина була твоя…
- LORCA69? - Великими літерами.
Я так хотіла стати старшою сестричкою.
Я знаю.
Ми ж і далі сім'я, еге ж?
Гей.
Агов. Звісно, сім'я.
Зрозуміло?
Глянь на мене. Звісно, що так.
Авжеж, сім'я.
У мами все буде добре?
ВВЕДІТЬ ПАРОЛЬ LORCA69
Я не можу знайти телефон.
Дивно. На дивані дивилася?
Так, я всюди дивилася.
Знайдеш, без сумніву.
Я спізнююся. Бувай.
- До зустрічі. - Бувай.
Доброго ранку.
АМАНДІН
Перевірка: один лосось, одна яловичина,
одне севіче, один лобстер, одне пюре, одна фрі.
- Коли буде окунь? - За хвилину, шеф-кухарю.
Гарнір, Крісе?
- Лиск. - Косий.
Блискучий?
Свобода.
Бездротовий.
У мене немає ложок.
Де ложка? Я не можу без ложки.
Як мені працювати? Дякую. Господи!
Ні, одне слово, щоб описати вигляд.
Не треба описувати буквально.
Будь-що, що спадає на думку.
Що ви відчуваєте?
- Якість? - Баланс.
- Легкість? - Влада.
- Приправи дала, Неллі? - Так, шефе.
- 100%? - 100%.
Гаразд.
Після сніданку дітей можна зібрати крихти,
це було б легко. Просто поприбирати за ними.
Чи коли ви прийшли з пляжу?
Зібрати пісок?
Або прибрати шерсть у собачому кошику.
Смокче.
Зручний.
Пластиковий.
Минулого року я купила Сотірісу
ракетку на день народження
саме такого кольору.
Перепрошую.
Ви відчиняєтеся за п'ять днів.
Це ваш перший власний ресторан.
Що відчуваєте? Хвилюєтеся?
Відверто кажучи, я нажаханий.
Так і є. Справді.
Що б для вас означала зірка Мішлен?
Слухайте, я кухар.
Я люблю готувати.
Я це любив ще до всіляких зірок.
Це нагода для мене, це можливість узяти все, чого я навчився
до цієї миті,
і просто сказати: «Ось воно.
Це я.
Я саме такий».
Отже, «Амандін»?
Звідки ви взяли назву?
Це ім'я моєї дружини. Вона француженка.
- Він на її честь? - Я так і сказав.
- Перепрошую. - Нічого.
Я мало спав. Мені дуже шкода.
- Не переймайтеся. - Я…
Грубий, не в настрої.
Не забудьте, що в слові виродок є «О».
Два «О» насправді. Я такий і є…
Як би ви описали трьома словами, що для вас означає Амандін?
Трьома словами.
Амандін, вона… тут.
О боже. Агов. Що ти…
Я ж казала, що загубила телефон.
Так, справді… Вибачте.
- Це Амандін. Амандін… - Джеймі, можна тебе на хвильку?
Так.
Лікарка казала не робити значних змін.
- Якщо ти хвилюєшся через гроші… - Не в грошах справа.
Ну, хвилююся. Звісно, я не…
Слухай, я просто...
Що ти робитимеш?
Робитиму те, що робиш ти.
- Станеш шеф-кухаркою? - Ні. Знайду свою пристрасть.
Ти свою знайшов. Мені треба знайти свою.
Мені треба це зробити, Джеймі.
Дідько б його вхопив, мені це потрібно зробити,
інакше я збожеволію.
Усе життя я вірила в одне.
В одну річ, варту того, щоб її мати.
І якщо її втрачаєш, тоді втрачаєш усе.
Я її втратила.
І мушу повернути.
Що?
Магію.
До дупи. Це була тупа робота.
До дупи її.
Добре.
Чудова музика.
Добре.
- Привіт, любий. - Що відбувається?
Привіт, ви, мабуть, Джеймі.
Це Ден. Він мій новий учитель.
Ден каже, що це чудова скрипка.
Боже. Цю красуню
зробив близько 1870 року Людовіко Растеллі з Генуї.
Вона збалансована. М'язиста. Неймовірна.
Зіграй щось. Те, що грав мені.
Гаразд.
Її треба оцінити й застрахувати. Вона коштує більше за моє авто.
Ні. Правда, це неймовірно?
Зовсім неймовірно.
РОГИ ДОСТАТКУ
Добрий день, місіс Ґеддіс. Усе гаразд?
Я хочу повернути.
Гаразд. Щось сталося?
- Це неможливо. - О ні.
О ні.
О ні. Усе гаразд.
Не хвилюйтеся. Усе гаразд.
Усе добре.
Бувайте.
То як у тебе справи? Що нового?
Нічого особливого.
- Як Джеф? - Він у Лондоні.
Що ти купила йому на день народження?
От бляха. Трясця.
СЛЬОЗИ ЖИРАФА
АНАТОМІЯ ССАВЦІВ
Любий Джефе З д…
КОКО ШАНЕЛЬ ЖИТТЯ
От бляха.
Привіт, Лу, це я, хочу привітатися.
Дізнатися, як у тебе справи, як мавпенята.
Зателефонуй, як буде час. Кохаю. Бувай.
«Коко Шанель народилася в 1883 році
в бідній родині в Сомюрі, ринковому містечку…
Вона стала найвпливовішою
дизайнеркою одягу всіх часів…
Упродовж шести років в Обазіні Шанель працювала швачкою.
Вона співала в кабаре…
У 1918 році Шанель купила будинок на Рю-Камбон, 31,
в одному з модних районів.
У 1921 році вона відкрила раннє втілення модного бутика...
...молодий кавалерист у відставці і текстильник Етьєн Бальзан.
У свої 23 роки Шанель стала коханкою Бальзана.
Корсет її весільної сукні був у вигляді окантованого клину
з ліфом і спідницями,
навісними аплікаціями й кремовими оксамитовими квітами.
Сукня Коко, розшита понад 3 000 перламутрових блискіток,
була просто приголомшливою
та стала сенсацією».
Щавлеві равіолі, шотландські гребінці,
запечений телячий зоб, айва, грецькі горіхи,
копчена качка. Основні страви.
як швидко можна навчитися грати на скрипці
Привіт, Джеймі. Як справи?
Привіт.
Як вона? Молодець?
Аммі? Добре. Справді добре. Лише починає…
Стій. Хто така Аммі?
- Амандін. - Ти сказав «Аммі».
- Ні, не сказав. - Сказав.
- Не сказав. - Сказав.
- Справді? - Так…
Якого біса… От трясця!
- Я… Що? Нічого. - Ти хотів мене вдарити?
- Ні. - Було схоже на те.
Я хотів ударити холодильник.
Навіщо?
Слухай, я наразі дуже напружений.
Такий тиск, слухай… Тому що…
Я хотів ударити холодильник через їжу.
Бо він означає їжу, отже…
Гаразд, добре. Просто…
- Наступного разу попереджай. - Гаразд.
То ти отримаєш нагороду Мішлен?
Що?
- Нагороду… - Зірку. Зірку Мішлен.
Не нагороду. Зірку.
Був би радий. Навряд чи отримаю. Хто тобі таке сказав?
Аммі.
Агов.
Що сталося?
Я прийшов за склянкою води.
Здається, мені вдалася вся октава.
- Та невже? - Ходи послухай.
Ходімо, я послухаю. Джеймі, до зустрічі.
До зустрічі.
От курва.
Основні страви.
З днем народження, Амандін!
Ось так!
Зачекай. Максе, візьми.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ АМАНДІН
Амандін, посунься. Гаразд, готові?
Готові? Починаймо.
Слухай, я її оцінила.
- Що? - Скрипку.
- Коли? - Сьогодні вдень. Ми пішли в одне місце.
- «Ми»? - Ми з Деном.
- Ти пішла з Деном? - Здогадайся, скільки.
- Гадки не маю. - Здогадайся.
- Не знаю, із чого почати. - Здогадайся.
- П'ять штук. - Холодно.
- Десять. - Дуже холодно.
- Двадцять штук. - Тепліше.
Просто скажи.
Тисяч 60 або 70.
- Неймовірно. - Бляха, це божевілля.
Ден каже, таких у світі залишилося лише кілька сотень.
- Він так сказав? - Ага.
- Треба її застрахувати. - Еге.
Треба.
У Дена завтра концерт у «Квін-Елізабет-Гол».
Джеф Дещо знайшов
- Справді? - Так, він перша скрипка.
Першу скрипку називають концертмейстером, тож Ден – концертмейстер.
Що?
- Хочеш піти? - Так, залюбки.
Ресторан. Об 11 ранку.
Це лише кілька годин.
Тобі не завадить відволіктися трохи.
Гаразд, чудово.
Агов.
Підійди ззаду.
Бріґґсі, заміни мене, будь ласка.
- Привіт. Як справи? - Добре.
- То що там?
Це відео. Нехороше.
- Умикай. - Джеймі, не варто тобі дивитися.
- Умикай. - Певен?
Так. Увімкни. Зараз же.
- Де ти мене хочеш? - Де ти мене хочеш?
Джеймі…
«Vogue», «Vanity Fair» і «The Times» підтвердили вечір відкриття.
Дякую.
Отже, це Пол.
Ні.
Це Джейсон.
Джейсон Берк, режисер-рекламник.
Зустрілися на конференції в Единбурзі.
Зупинилися в одному готелі.
То Пола немає?
Чи Дейва?
Джейсон?
- Його номер там є? - Так.
- Набери його. - Не можу.
- Можеш. - Джеймі.
- Бляха, ти можеш. - Не можу.
Чому?
Він їхав на шосе A-305 біля Стоунхенджу,
робив селфі на його тлі,
коли врізався у вантажівку, яка їхала назустріч.
Про це писали в місцевих газетах.
Добре.
Сподіваюся, він зламав усі кістки в тілі.
Ні, не так.
Сподіваюся, йому відтяло голову, вона відлетіла,
і її шукали кілька тижнів. І не знайшли.
Сподіваюся, вона десь ще лежить, гниє, її їдять щурі й…
ДЖЕЙСОН АДАМ БЕРК – 1984-2020 ЗАВЖДИ В НАШИХ СЕРЦЯХ
Вези його до Девону й розбери на частки.
Я мушу знати все. Мушу знати, чи їх п'ятеро, семеро,
дванадцятеро, ясно?
Я маю знати все, зрозуміло?
Джеймі, ти…
Ти забув черевик.
Усе гаразд, друже.
Джеймі!
«Навіть звичайною швачкою
Коко вирізнялася своєю роботою.
Розділений шов, декоративний шов,
гладь, французький шов.
Коко швидко їх опанувала.
Саме увага до дрібниць, до кожного шва, облямівки чи вишивки
спрямувала її на шлях величі.
Геніальності.
Не лише для її епохи, а для всіх часів».
Ось...
Вітаю.
- Чудова робота. - Фантастична. Мені сподобалося.
Ходімо вип'ємо?
Залюбки.
Але в нас няня, тому…
Може, ти йди додому?
Я вип'ю з Денні, зустрінемося вдома.
Побачимося.
- Дякую. - Божевілля.
Я не розумію, як ти так граєш.
- Гарно було? - Так.
Неймовірно.
Лу?
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівник Галина Шрам