‫לוס, אני לא עומד בזה יותר.‬ ‫תגידי משהו, כל דבר. בבקשה.‬
‫ניצחנו. הבסנו את וינקמן.‬
‫השגנו את המראה, היא בטוחה אצל בארנס.‬ ‫ג'ורג' יחזור בכל רגע.‬
‫את יכולה להירגע. זה נגמר.‬
‫לא, זה לא.‬
‫כמעט מתנו הלילה,‬ ‫רק בגלל ההתערבות הארורה שלך,‬
‫ועכשיו כל צייד שרידים בלונדון‬ ‫רוצה להרוג אותנו.‬
‫אולי הם צופים בנו עכשיו,‬ ‫או מחכים לנו בתוך הבית.‬
‫בשביל מה אנחנו עושים את זה?‬ ‫מה המשמעות של זה בכלל אם בסוף נידקר,‬
‫או נמות בקרקעית התמזה‬ ‫כשלא יישאר אף אחד שאכפת לו?‬
‫זה לא מרגיש כמו לנצח.‬
‫אני מצטער.‬
‫צדקת.‬
‫לגמרי נסחפתי בעבודה הזאת.‬
‫לא חשבתי, והייתי פזיז.‬
‫רק רציתי להגיד…‬
‫אל תוותרי עלינו.‬
‫בבקשה.‬
‫או…‬
‫מה שאני באמת צריך להגיד זה…‬
‫אל תוותרי עליי.‬
‫למען האמת, קרקעית התמזה‬ ‫הייתה פעם מקום מושך בהרבה להיות בו.‬
‫ובאמת שלאף אחד לא היה אכפת.‬
‫אבל עכשיו…‬
‫שומר במשמר הגרנדירים או שוטר?‬
‫שומר במשמר הגרנדירים.‬
‫אוקיי. אבל אם ג'ורג' ייכנס‬ ‫ויראה אותך משתמש בגביע הביצה שלו,‬
‫אני לא אחראית להשלכות.‬
‫צדקתי לגבי הספר של דולאק, נכון?‬ ‫הרוב שם שטויות.‬
‫הרבה קשקושים על ידע אסור‬ ‫ועל המסתורין של הבריאה.‬
‫לא ראית את הקטע הזה על ביקרסטאף? תקשיב.‬
‫"כן, הרגתי אותו.‬
‫"יריתי בו באקדח של אבי,‬
‫"אטמתי אותו בברזל, קברתי אותו עמוק.‬ ‫אך אני עדיין רואה אותו כשאני עוצמת עיניים,‬
‫"עטוף בגלימת הקטיפה שלו,‬ ‫מבצע את מעשי הפולחן שלו."‬
‫מרי דולאק הרגה את ביקרסטאף? למה?‬ ‫-"אטען להגנה עצמית.‬
‫"משרתו הערמומי לכד אותי.‬ ‫הרופא החזיק את הזכוכית מולי.‬
‫"מבט חטוף אחד, והרגשתי את שפיותי מתערערת."‬
‫אז היא ירתה בו‬ ‫לפני שהצליח להרוג אותה עם המראה?‬
‫זה הוגן.‬ ‫-לא, חכה.‬
‫"כי הזכוכית הזו כלל לא הייתה מראה.‬
‫"זה היה חלון."‬
‫חלון לאן?‬
‫"לא אעז לומר עוד, ולא נותר לי למי לספר.‬
‫"מאז אותו מבט, אני מקוללת.‬ ‫כל רצוני הוא לראות עוד."‬
‫לוקווד, תראה.‬
‫תסתכל על האיור.‬
‫תסתכל על המראה.‬
‫איפה ג'ורג', לעזאזל?‬
‫- גל מיתות לא מוסברות -‬
‫- רוחות רפאים בינינו -‬
‫- רוח רפאים, מגע הורג -‬
‫- מוטל עוצר לילי -‬
‫- הלם כלכלי -‬
‫- ברזל, כסף, מלח:‬ ‫ההגנה הכי טובה -‬
‫- מניות טכנולוגיה -‬
‫- מבוסס על ספריו של‬ ‫ג'ונתן סטראוד -‬
‫- צעירים חשים ברוחות -‬
‫- מספר מקרי מוות -‬
‫- "הבעיה" כעבור 50 שנה -‬
‫- לוקווד ושות' -‬
‫זה בסדר.‬
‫תישאר רגוע.‬
‫פמלה?‬
‫סליחה. הבהלתי אותך.‬
‫לא. טוב לראות אותך.‬ ‫-אני כל כך שמחה שבאת.‬
‫חששתי שתשנה את דעתך.‬
‫אתה בטוח שאיש לא עקב אחריך?‬
‫כדאי שניכנס, שנעשה את זה.‬
‫איך הלך? הפלו בונס הזו לא ניסתה לקחת אותה?‬
‫לא. זה לא היה קשה.‬ ‫לוקווד ולוסי עשו את כל הדברים המגניבים,‬
‫והשאירו לי את העבודה השחורה, כרגיל.‬
‫אל תחמיר עם עצמך, ג'ורג'.‬
‫לוקווד ולוסי אולי מוכשרים ביותר,‬
‫אבל תאמין לי,‬ ‫אם מישהו ייכנס לספרי ההיסטוריה, זה אתה.‬
‫את חושבת?‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬ ‫אם זכוכית העצם הייתה מגיעה לממב"ר,‬
‫היא הייתה אובדת לנצח, נכנסת לכבשן.‬
‫יחד עם כל מה שהיא יכולה‬ ‫ללמד אותנו על הבעיה.‬
‫כל מה שהם עושים זה להשמיד דברים.‬
‫הם אף פעם לא ילמדו. אבל אתה ואני נלמד.‬
‫אנחנו נלמד הכול.‬
‫לא אכפת לך, נכון?‬
‫כל עוד לא תברחי איתה.‬
‫לא אחלום לעשות דבר כזה. אני זקוקה לך.‬
‫בוא, אני רוצה להראות לך מה עשיתי.‬
‫מה אתה יודע? מה ראית? לאן הוא לקח אותה?‬
‫עסוקים מדי בלשחק את הזוג המאושר, לא?‬ ‫לא פלא שהוא מצא חברה אחרת.‬
‫לוסי, תגידי לי מה הוא אומר.‬ ‫-משהו על חברה אחרת.‬
‫איזו חברה אחרת? פלו?‬ ‫לג'ורג' אין עוד חברים חוץ מ…‬
‫ג'ופלין.‬
‫היא לא תעשה שום דבר, נכון?‬
‫המוות מגיע.‬
‫והוא יפגוש אותו, יחד איתה.‬
‫היא תפסה גם את ג'ופלין.‬ ‫כל מי שמתקרב לדבר הזה יוצא מדעתו.‬
‫תגיד לי איפה הם.‬
‫אגיד לך, אם תיקחי אותי.‬
‫לאן?‬ ‫-לראות את אדוני.‬
‫ביקרסטאף.‬ ‫-הם בבית הקברות.‬
‫עם המתים.‬
‫עומד להצטרף אליהם.‬
‫והכול באשמתך!‬
‫הכול ריק. ג'ורג' בטח שכח למלא ציוד.‬
‫לא, זו אשמתי.‬ ‫הייתי צריך לשים לב למה שקורה לו.‬
‫לא, הכול התחיל להשתבש כשהצטרפתי.‬ ‫הרסתי הכול ביניכם.‬
‫קופסה עלובה אחת של פצצות מלח.‬
‫זה סיוט. אנחנו מתים.‬
‫אולי. אבל אם יש משהו ששווה למות בשבילו…‬
‫אם יש סוכן שיוכל לנצח את זכוכית העצם הזאת,‬ ‫את ביקרסטאף,‬
‫את האחיזה שיש להם על ג'ורג', זו את.‬
‫תודה. שים הכול עליי, למה לא?‬ ‫-זו לא הכוונה שלי.‬
‫אני מתכוון שאנחנו נעשה את זה. שנינו.‬
‫למען ג'ורג'.‬
‫היא הייתה ממש מולנו כל הזמן הזה.‬
‫דחפה את האף שלה לתיק‬ ‫עוד לפני שפתחנו את הארון של ביקרסטאף.‬
‫היא שכרה את קארבר שיגנוב את זכוכית העצם,‬ ‫ודקרה אותו בגב כשבגד בה לטובת וינקמן.‬
‫אני לא מאמינה שהיא מסוגלת לדבר כזה.‬
‫העמידה פנים שאכפת לה,‬ ‫רצתה להיות חלק מהצוות… הכול היה הצגה.‬
‫אלוהים יודע מה היא לוחשת באוזן של ג'ורג'.‬ ‫-ידענו כמה זה נכנס לו מתחת לעור.‬
‫ההערות הקטנות שלו, דעתו שהוסחה.‬ ‫הבחנו בזה, אבל לא ייחסנו לזה חשיבות.‬
‫היינו עסוקים מדי בשטויות שלנו.‬ ‫-אמרתי כמה אני מצטער…‬
‫זה לא משנה כמה מישהו מאיתנו מצטער.‬
‫להצטער לא יציל אותו.‬
‫את באמת חושבת שזה הגיע אליו?‬
‫אני לא חושב שזה באמת השתלט עליו.‬
‫ג'ורג' לא היה עושה דבר כזה.‬ ‫זו עבודתו של מישהו אחר.‬
‫של משהו אחר.‬
‫המקום הזה מלא בדברים מתים.‬ ‫-אל תלך כל כך מהר.‬
‫אני צריכה לכבות את האורות,‬ ‫למקרה שמישהו יעקוב אחרינו.‬
‫איש לא יעקוב אחרינו, זה יהיה מעשה מטורף.‬ ‫הנה, תחזיקי את היד שלי.‬
‫אל תדאגי,‬ ‫זה לא משהו שלא אוכל להתמודד איתו.‬
‫למרות שבדירה שלך היה יותר נחמד.‬ ‫-לא, זה היה חייב להיות כאן.‬
‫בגלל משהו במסמכים של ביקרסטאף?‬
‫הדרך להביט בה בצורה בטוחה?‬
‫בדיוק.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫חכי פה. אל תזוזי.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫תזדרז.‬
‫מה אתה עושה פה, לעזאזל, קיפס?‬
‫אני יכול לשאול אותך אותה שאלה.‬
‫אני יודע שהמראה אצלך.‬ ‫-אל תתעסק איתי.‬
‫הצלתי את חייך עכשיו!‬ ‫-שטויות! שלטתי במצב.‬
‫לא נכון. לא ראית אותה. היית אבוד לגמרי.‬
‫אתה מאבד את הכישרון שלך.‬
‫אם תעז להגיד למישהו,‬
‫אני אהרוג אותך, אתה מבין?‬
‫הירגע, מר קיפס, ועזוב את חברי.‬
‫שים ידיים מאחורי הגב.‬
‫עכשיו תסתובב, לאט.‬
‫מה ל…?‬
‫אפשר לעצור אותך על זה.‬ ‫את שניכם. אתם פושעים!‬
‫ג'ורג', אתה תחוסל. לעולם לא תעבוד שוב.‬
‫למה הבאת את זה?‬
‫וגם אזיקים וסכין?‬
‫כי ידעתי שדבר כזה עלול לקרות.‬
‫כולם בלונדון רוצים את מה שיש לנו.‬
‫אבל זה שלנו.‬
‫אסור לנו לתת לאיש לסכן את זה.‬
‫קדימה, מנוול שכמוך.‬
‫תגיד לנו איפה הוא.‬ ‫-דיברת אליי או אל הגולגולת?‬
‫אל הגולגולת. אליך לא אהיה כל כך מנומסת.‬
‫את לא יכולה להשתמש בקול אחר?‬ ‫-לא.‬
‫תפסיק לזהור כל כך. אתה תסגיר אותנו.‬
‫זה היה לגולגולת.‬ ‫-הבנתי.‬
‫איך אני יכול, כשאדוני כל כך קרוב?‬ ‫אני יכול להרגיש אותו.‬
‫כדאי שהם יהיו פה. אם אתה רק משתמש בנו…‬
‫אל תדאגי, הם יהיו פה.‬
‫הוא האדון שלה עכשיו. היא אבודה לעולם שלכם.‬
‫כל מה שצריך זה מבט חטוף אחד,‬ ‫וכולם רוצים להסתכל.‬
‫אני לא.‬ ‫-לא תוכלי להתנגד.‬
‫וגם הוא לא. מי יודע מה הוא עשוי לראות?‬
‫אולי את אימא ואבא?‬ ‫-מה הוא אומר עכשיו?‬
‫שאף אחד מאיתנו‬ ‫לא יוכל להתנגד להביט בזכוכית העצם.‬
‫אבל תבטיח לי שלא תביט, לוקווד.‬
‫אני צריכה שתהיה פזיז במידה הנכונה‬ ‫כדי לעבור את זה.‬
‫כן, כמובן. אבל למה את כל כך מודאגת לגביי?‬
‫מה איתך?‬ ‫-לא תהיה בעיה.‬
‫אני לא סובלת מראות.‬ ‫תמיד יש שם ילדה מטופשת שמחזירה לי מבט.‬
‫בואי נשלוף חרבות ונבעט בדלת.‬ ‫כאילו אנחנו מגניבים ובאמת יודעים מה לעשות.‬
‫אוקיי.‬
‫את שומעת משהו?‬
‫שום דבר.‬
‫חמים פה, לא חם.‬ ‫מישהו היה כאן הלילה, אבל עבר קצת זמן.‬
‫תראה.‬
‫הארון של ביקרסטאף.‬
‫אני לא חשה בדבר. אין שם כלום.‬
‫למה שהיא תיקח את הגופה שלו?‬ ‫-בשביל ניסוי מטורף.‬
‫היא רוצה שהאדון יהיה עד למה שהם עושים.‬
‫זה טוב.‬
‫הם לא הגיעו רחוק עם גופה.‬
‫הם בטח עוד איפשהו פה.‬
‫זה נעול.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מבפנים.‬ ‫-לאן זה מוביל?‬
‫כשהגענו לפה, ג'ורג' אמר שיש קטקומבות,‬ ‫אז צריכה להיות דרך אחרת למטה.‬
‫במה להגבהת המת.‬ ‫סאונדרס אמר שהיא עדיין עובדת, נכון?‬
‫תחפשי בכל מקום. בטוח יש דרך להפעיל אותה.‬
‫לוקווד!‬
‫איפה קיפס? מה עשיתם איתו?‬ ‫-למה אתם פה?‬
‫מה הכוונה, "איפה קיפס"?‬ ‫-הוא עקב הנה אחרי קארים.‬
‫הסוכנים שלנו עוקבים אחריכם כבר ימים.‬ ‫-ידוע לנו שהמראה אצל קארים, וששניהם פה.‬
‫אז שניהם בצרה רצינית.‬
‫אנחנו צריכים לעזור זה לזה,‬ ‫אז תורידו את החרבות ובואו נמשיך.‬
‫לדעתנו הם בקטקומבות,‬ ‫אבל הפלטפורמה הזו היא הדרך היחידה למטה.‬
‫היא נקראת במה להגבהת המת.‬ ‫-אנחנו יודעים.‬
‫אתה יודע אם מפעילים אותן מלמעלה או למטה?‬
‫מלמעלה.‬
‫הכומר מוריד את ארון הקבורה במהלך הטקס.‬ ‫יש כפתור.‬
‫קאט, יש כאן אנשים.‬
‫ארבעה מנוולים בוואן. הם אמרו שווינקמן בצד.‬ ‫-שיט.‬
‫איך הם מצאו אותנו?‬ ‫-הם בטח עקבו אחרי מצעד הסוכנים של פיטס.‬
‫חברים שלכם?‬ ‫-אנחנו מכירים את ג'וליוס וינקמן.‬
‫כלומר, אנחנו יודעים שהוא פסיכופת.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-נברח.‬
‫זו לא אפשרות.‬ ‫-נתבצר בפנים.‬
‫לא. נהיה לכודים, ויהיה להם יתרון.‬ ‫-אז מה כן?‬
‫אני אתבצר בפנים, אחלץ את ג'ורג' וקיפס,‬ ‫ואתם תבריחו אותם מכאן.‬
‫נבריח אותם?‬
‫אם אתה מעדיף לרדת לקטקומבות לבד, לך על זה.‬
‫הייתי מעדיף להתמודד איתם בכל יום.‬
‫אנתוני!‬ ‫-לא. אני אלך.‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-זו חייבת להיות אני.‬
‫יש לי נשק סודי.‬ ‫-זה מסוכן מדי.‬
‫אתה חייב לתת לי לעשות את זה, לוקווד.‬
‫למען ג'ורג'.‬
‫ותזכור,‬
‫פזיז רק במידה הנכונה.‬
‫אוקיי?‬
‫מה הנשק הסודי?‬
‫היא.‬
‫איפה המראה שלי?‬
‫מה הם עושים?‬
‫הם לא יודעים שהמקום שורץ?‬ ‫-הם יכניסו אותנו לשם.‬
‫היינו צריכים לברוח. כולנו נמות בגללך.‬ ‫-תתעשתו.‬
‫אתם סוכנים של פיטס,‬ ‫שלושה מהכי טובים שהכרתי.‬
‫ואני אנתוני לוקווד.‬
‫כל אחד מאיתנו‬ ‫יכול להביס אותם בכל יום בשבוע.‬
‫אבל כולנו ביחד? זה יהיה טיול בפארק.‬
‫זה לא פארק, זה בית קברות.‬
‫אז בואו נקבור אותם.‬
‫אתה מת, לוקווד!‬
‫חייבים להרחיק אותם מהכנסייה.‬ ‫-איך?‬
‫רוצי!‬
‫כן! הצליל הזה!‬
‫זכוכית עצם. איזו אקסטזה מתוקה!‬
‫זה לא נשמע לי כמו אקסטזה.‬
‫מוחך הקטן לא מסוגל להבין.‬ ‫-אז עזור לי להבין.‬
‫היית שם כשהיא נוצרה?‬
‫כמובן.‬
‫מעצמותיהן של שבע גופות. נשמות למודות סבל.‬
‫כוח העינוי שלהם נלכד…‬
‫נלכד בזכוכית כדי להכין חלון.‬ ‫חלון כדי לראות מה?‬
‫את הנצחי.‬
‫מה זה אומר? מה ראית כשהסתכלת?‬
‫מעולם לא הסתכלתי. אני לא טיפש.‬
‫הדרך להסתכל היא דרך עיניו של מישהו אחר.‬
‫מישהו חלש. מישהו סקרן.‬
‫מישהו פגיע.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫ג'ורג'.‬
‫אל תדאג, לא נפגע בך.‬ ‫אנחנו עושים את זה כדי להגן עליך.‬
‫אתה באמת מאמין בזה?‬
‫תתעורר, קארים. היא תהרוג את שנינו.‬ ‫אנחנו חייבים לצאת מפה כל עוד אנחנו יכולים.‬
‫אף אחד לא יהרוג אף אחד. אנחנו אקדמאים.‬
‫זה ניסוי מדעי. שום דבר מזה לא היה נחוץ‬ ‫אם היית מתעסק בעניינים שלך.‬
‫יצאת מדעתך. אתה משוגע כמוה!‬
‫פמלה, מה הגופה של ביקרסטאף עושה פה?‬
‫לא נוכל לעשות את זה בלעדיו, נכון?‬ ‫זה הכול בזכותו.‬
‫מגיע לו מושב בשורה הראשונה.‬
‫אבל אל תדאג,‬ ‫הוא בטוח למדי מאחורי השרשראות.‬
‫מושב בשורה הראשונה למה?‬
‫את חייבת לגלות לי מה גילית,‬ ‫מה המתודולוגיה.‬
‫איך נסתכל עליה באופן בטוח?‬
‫במסמכים האלה, בכל פעם שהוא מזכיר תומכים,‬
‫הוא תמיד מדבר על מבוגרים.‬
‫הוא לא ידע שלצעירים‬ ‫יש את היכולת לראות מעבר.‬
‫הוא הקדים מדי את זמנו,‬ ‫ופספס את המפתח החיוני.‬
‫אז את מתכוונת ל…‬
‫אם קיפס לא היה מתפרץ, אני הייתי יושב שם?‬
‫זה יהיה דבר נהדר ביותר, ג'ורג'.‬ ‫אמרת שאתה רוצה לראות עוד.‬
‫אבל אם הייתי מסרב,‬ ‫האזיקים האלה היו בשבילי?‬
‫אתה מפספס את הנקודה, ובגדול.‬
‫כל חיינו היינו קבורים בספרים.‬ ‫אנחנו חיים בתוך הראש שלנו.‬
‫וכאן, סוף סוף,‬
‫יש משהו שיגיד לנו‬ ‫כל מה שאי פעם רצינו לדעת.‬
‫משהו שייתן לנו להרגיש הכול.‬
‫אתה ואני,‬
‫איתו ככלי שלנו.‬
‫זה מושלם.‬ ‫-לא.‬
‫אל תשתמשו בי.‬
‫אני לא רואה. אני…‬
‫איבדתי את הכישרון שלי. תגיד לה!‬
‫זה נכון, ג'ורג'?‬
‫הצלת אותו מרוח רפאים.‬
‫אני מכיר את הסכין הזה.‬
‫ראיתי פעם אחד כזה. הם באים בזוגות.‬
‫את הרגת את קארבר.‬
‫לא, ג'ורג'.‬ ‫-הוא בגד בך.‬
‫הוא הבין כמה שווה זכוכית העצם,‬ ‫ומכר אותה לווינקמן.‬
‫תקשיב לי, אתה תהיה בסדר.‬ ‫-תכננת את כל זה, ואני עזרתי לך.‬
‫הכול יהיה לגמרי…‬
‫מושלם.‬
‫אחרי שאהרוג אותך,‬ ‫אני אמצא את החברה השובבה הקטנה שלך‬
‫ואהרוג גם אותה.‬
‫איפה האחרים?‬ ‫-בוא איתי.‬
‫ידעתי שתהיו בסדר.‬
‫אנחנו לא בסדר.‬
‫שמענו קולות. יש עוד.‬
‫שם. תראו.‬
‫לוקווד.‬
‫לוקווד!‬
‫הוא עזב אותנו.‬ ‫-המנוול עבד עלינו.‬
‫למנוול הייתה תוכנית.‬ ‫-אובדנית.‬
‫זה מאפיין של כל תוכניותיי הטובות.‬ ‫תרחיקו את הרוחות עד שממב"ר יגיעו.‬
‫התקשרת לממב"ר?‬ ‫-עדיין לא, אבל בטוח יש טלפון באחד הצריפים.‬
‫אתקשר אליהם בדרך.‬ ‫-בדרך לאן?‬
‫להציל את חברים שלי.‬
‫ואת קיפס.‬
‫צדקת. זה מושלם.‬
‫לא אכפת לך ממני. אכפת לך רק מהמראה הזאת.‬
‫לא היית צריכה אותי.‬
‫כמו שלוסי ולוקווד לא היו צריכים אותי.‬
‫כי אני המוזר.‬
‫הגלגל השלישי.‬
‫זה שאפשר לוותר עליו.‬ ‫תמיד הייתי, ותמיד אהיה.‬
‫הגיוני שככה זה ייגמר.‬
‫האדון שלי!‬
‫הוא…‬
‫התעורר!‬
‫שחררי אותו מהשרשראות האלה!‬ ‫אין לבלום את גדולתו!‬
‫תני לו להיות עד באופן מלא לרגע המהולל הזה!‬
‫לוסי, מאחורייך!‬
‫זו המאזינה הקטנה.‬ ‫אבל לא שמעת אותי באה, נכון?‬
‫לא נראה לי שתהרגי אותי, מיס ג'ופלין.‬ ‫-היא כן!‬
‫היא הרגה את ג'ק קארבר! לא היית צריכה לבוא!‬ ‫-הייתי חייבת.‬
‫כי אתה לא גלגל שלישי.‬
‫או מוזר.‬
‫או מה שאתה לא חושב שאתה.‬
‫אתה הכי טוב מאיתנו.‬
‫עזבתי את המשפחה שלי בלי להביט לאחור.‬
‫לוקווד איבד את כל משפחתו.‬ ‫אנחנו לא מאבדים אותך, ג'ורג'.‬
‫מרגש מאוד. עכשיו קשרי את ידייך.‬
‫לא.‬
‫כי אם מישהו יסתכל במראה הזאת, זו אני.‬
‫לא! אין סיכוי!‬
‫זו חייבת להיות אני.‬
‫כי זה משהו אחר.‬
‫זה היסטורי, ובשביל זה את צריכה‬ ‫את הכישרון הכי טוב בחדר.‬
‫הכי טוב מאז מריסה פיטס.‬
‫אני יכולה לדבר עם רוחות מסוג שלישי,‬ ‫לשוחח עם הצד השני.‬
‫אני בנויה לזה. זה נועד לי.‬
‫לא, לוסי, לא אתן לך!‬ ‫-ג'ורג', אין לך כאן שום ברירה!‬
‫הוא ימות בין רגע.‬
‫תראי כמה מבט חטוף אחד דפק אותו.‬ ‫תני לי לעשות את זה בשבילו.‬
‫בבקשה.‬
‫אם תבגדי בי,‬
‫אשסף לשניכם את הגרון.‬
‫למען השם.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫תראה, היו מספר התפתחויות‬ ‫מאז פגישתנו האחרונה.‬
‫מסובך מדי להיכנס לזה, אבל בקצרה,‬
‫אני עובד עם פיטס עכשיו,‬ ‫אז נוכל להכריז על הפסקת אש?‬
‫אני קצת ממהר פה.‬
‫אני לא מפיטס.‬
‫אין לך מושג מי אני.‬
‫אוקיי, כבר התמודדתי עם שמונה בריונים‬ ‫ופסיכופת אחד הלילה,‬
‫אז עוד קרב אחד לא יהרוג אותי.‬
‫במיוחד לא נגד מישהו שכבר ניצחתי פעמיים.‬
‫אין לך מושג מי אני,‬ ‫ואין לך מושג עם מה יש לך עסק.‬
‫הכוחות המעורבים.‬
‫זכוכית העצם היא מטרד.‬
‫אתה חסר חשיבות.‬
‫בדיוק כפי שהיו אימא ואבא שלך.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫לעולם לא תדע.‬
‫בבקשה! לוסי, לא! זה יהרוג אותך!‬
‫שלא תעז להסתכל.‬
‫ולא משנה מה יקרה, זו לא הייתה אשמתך.‬
‫זאת הייתה בחירה שלי.‬
‫תגידי לי מה את רואה.‬
‫מה את מרגישה ומה את שומעת.‬
‫כל פרט.‬
‫תביטי!‬
‫תביטי! לעזאזל איתך!‬
‫תביטי!‬
‫מה?‬
‫אם את יכולה לדבר עם זה,‬ ‫תגידי לי מה זה אומר!‬
‫מה הוא אומר?‬
‫דבר! תספוג הכול‬ ‫ותגיד לאדון שלך מה אתה רואה.‬
‫לא, זה לא נכון! משהו השתנה!‬
‫הם לכודים!‬
‫דברי. ילדה, דברי!‬
‫זה אומר שמשהו לא בסדר.‬ ‫-עוד!‬
‫אל תפסיקי.‬ ‫-זה לא הנצחי!‬
‫זאת מלכודת! אנחנו חייבים להשמיד את זה!‬
‫לוסי!‬
‫לא!‬
‫לוסי, זה אני.‬
‫שברת אותה.‬
‫ילד קטן וטיפש.‬
‫רגע.‬
‫זה עובד.‬
‫משהו קורה.‬
‫כן.‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬
‫מה שלא יקרה,‬ ‫אל תסתכלי עליה. אל תסתכלי על זה.‬
‫זה נהדר!‬
‫זה יפהפה.‬
‫יפהפה!‬
‫לוסי, לא.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫תראה.‬
‫למה הם לא באים אלינו?‬
‫שחררת אותם.‬
‫ג'ורג'.‬
‫איך הוא ברח?‬ ‫-השרשראות שלו…‬
‫ההדף פירק אותן.‬ ‫-איפה הרייפייר שלך?‬
‫אלוהים יודע!‬
‫הוא נועל אותנו. אני לא יכולה לזוז.‬
‫גם אני לא.‬
‫אני לא יכול להסיט את המבט.‬ ‫אני מצטער על הכול, לוס.‬
‫גם אני.‬
‫תתרחק מהם! הם חברים שלי!‬
‫לוסי, ג'ורג', זוזו עכשיו!‬
‫מה קרה?‬
‫הברחתי כמה בריונים,‬ ‫נפלתי בבור של במת הגבהת המת,‬
‫נלחמתי בכמה רוחות רפאים. את יודעת, כרגיל.‬
‫אה, וגם ירו בי.‬
‫אנחנו צריכים אמבולנס.‬ ‫-אתם צריכים להשמיד את הקלטת של ג'ופלין.‬
‫תדאגו שקיפס יהיה בשקט,‬ ‫או שתהיו גמורים עוד יותר ממני.‬
‫אתה לא גמור. אל תגיד את זה.‬
‫לא ככה תמות.‬
‫איך את יודעת?‬
‫כי… לא ניתן לך.‬
‫נכון, ג'ורג'?‬
‫לעולם לא.‬
‫- ממב"ר -‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬ ‫אבל אני יודע שזו היית את.‬
‫הכישרון שלך הציל אותנו.‬
‫כולנו עשינו את שלנו.‬
‫חוץ ממני.‬
‫את לא יודעת איך זה כשהכישרון שלך נחלש.‬
‫את חשה בהן.‬
‫את יודעת שהן שם,‬ ‫אבל אין לך מה לעשות בנידון.‬
‫כל מה שנשאר זה…‬
‫אימה.‬
‫זה יקרה לך יום אחד.‬
‫כל מה שהופך אותך למיוחדת…‬
‫ייעלם.‬
‫לא ידעתי.‬ ‫-חשבתי שג'ורג' יספר לך.‬
‫לא נגלה לאף אחד.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫את יכולה לראות אותו.‬
‫קדימה, ג'ורג'.‬ ‫-להתראות.‬
‫פזיז במידה הנכונה.‬
‫מיס קרלייל, מר קארים,‬ ‫אני מקווה שתוכלו לעזור לי.‬
‫הם מצאו את הקליע, אבל אין זכר לנשק בזירה.‬
‫מישהו מכם ראה מישהו עם אקדח?‬
‫מר קיפס?‬
‫אני בטוח שלוקווד יודע מי ירה בו.‬ ‫-היה חשוך.‬
‫לא ראיתי שום דבר. מצטער.‬
‫אתה לא מסתיר מאיתנו משהו?‬ ‫-שום דבר.‬
‫נוכל לעזור לך בעוד משהו?‬
‫עשיתם מספיק.‬
‫זכוכית העצם תלך לכבשן,‬
‫וינקמן ילך לכלא.‬
‫בסך הכול אני שמח.‬
‫זה לא נראה ככה.‬ ‫-תאמיני לי.‬
‫זה שמח.‬
‫תיהנו מזה כל עוד זה נמשך.‬
‫אה, ו…‬
‫מזל טוב.‬
‫עשית את זה.‬
‫הוא העניק לך את התיק.‬
‫ההתערבות.‬
‫אכתוב את המודעה ואגיש את התפטרותי.‬
‫אני עומד במילה שלי.‬
‫זה כל מה שרציתי לשמוע.‬ ‫בוא נשכח מכל הסיפור.‬
‫זה היה רעיון מטופש מלכתחילה.‬
‫ברצינות?‬
‫עשינו את זה ביחד.‬
‫זה לצד זה. אמרתי לבארנס שיחלק את העמלה.‬
‫חצי-חצי?‬
‫שבעים-שלושים.‬
‫אנחנו ארגון עצמאי. יש לנו הוצאות תקורה.‬
‫אתה בסדר, לוקווד.‬
‫שלושים אחוז בסדר.‬
‫היית צריך להתעלות עליו בכל רמה, נכון?‬
‫זה לא העניין.‬
‫זה פשוט היה הדבר הנכון לעשות, לא?‬
‫עכשיו, מי יעזור לי ללכת מפה?‬
‫זה כזה מגע רגשני.‬
‫זה כורח רפואי, ג'ורג'. אין לזה שום משמעות.‬
‫אז, לוס, את כבר מרגישה שניצחנו?‬
‫קח אותי הביתה, תכין לי כוס תה, ואז אולי.‬
‫זכוכית העצם נמצאת אצל ממב"ר.‬
‫היא ניזוקה. אני לא בטוח עד כמה.‬
‫היא בדרך לכבשן.‬
‫אני מצטער. חשבתי שהרגתי אותו.‬
‫העיקר שהיא לא תהיה בידיהם.‬ ‫הרחק מהזירה הציבורית.‬
‫אבל כדאי שננקוט באמצעי זהירות נוספים.‬
‫סע.‬
‫הכול מאוד אפל וסודי ביותר,‬ ‫אז אני עדיין לא יכולה לתת לך פרטים.‬
‫בכנות, נורי,‬
‫בקושי היית מזהה אותי.‬
‫עברתי המון.‬
‫אבל אני חושבת שאני מתחילה להירפא עכשיו.‬
‫אני מקווה שגם את.‬
‫ג'ורג', זה מריח ממש טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-הבאת כוסות?‬
‫זה המתכון הסודי שלי.‬ ‫-אני אביא צלחות.‬
‫אחרייך.‬
‫אני עובר.‬
‫טעיתי לגבי ג'ורג'.‬
‫הוא לא שנא אותי. האמת שהוא התברר כגיבור.‬
‫וזה טוב.‬
‫לוקווד כמעט מת אלף פעם, אבל…‬
‫רגע!‬
‫אני חושבת שהוא החליט שהוא מעדיף לחיות.‬
‫וזה ממש טוב.‬ ‫-הכנתי גם כריכים.‬
‫ולוסי קרלייל?‬
‫שלומה לא רע.‬
‫היא מרגישה חזקה יותר.‬ ‫-תודה.‬
‫פחות פוחדת מהכישרון שלה. פחות פוחדת מ…‬
‫הכול.‬
‫הוא עדיין לא אמר כלום?‬
‫מה את חושבת שהוא ראה?‬
‫כל הדברים ה"לכודים" האלה.‬ ‫הוא דיבר על שבע הרוחות?‬
‫אני מעדיפה לא לחשוב על זה.‬
‫נשמיד אותה.‬
‫אם את רוצה.‬
‫לא. בואו נשמור אותה.‬ ‫-יופי.‬
‫כי היא נדירה מאוד.‬
‫שתיכן.‬
‫כל עוד אף אחד לא יגלה.‬
‫לגבי אף אחת מאיתנו.‬ ‫-לא יגלו.‬
‫אני מבטיח.‬
‫חשבתי.‬
‫באמת לא כדאי שיהיו בינינו עוד סודות.‬
‫אז…‬
‫ראיתי מי ירה בי.‬
‫זה היה להב הזהב.‬
‫השמוק ההוא מפיטס?‬ ‫-הוא לא מפיטס.‬
‫הוא חלק ממשהו אחר.‬ ‫-מה הכוונה, "משהו אחר"?‬
‫לפני שהוא ירה בי, הוא הזכיר את ההורים שלי.‬
‫הוא אמר שמותם היה חסר חשיבות.‬
‫כמו ששלי יהיה.‬
‫אלוהים אדירים, לוקווד.‬
‫מה הוא יודע?‬
‫אנחנו חייבים לברר…‬ ‫-כן, ג'ורג', אנחנו חייבים, ונעשה זאת.‬
‫נבין מה קורה באמת.‬
‫אבל לא לפני שהרגליים שלי יעבדו כמו שצריך,‬ ‫ולא יכאב לי כל פעם שאני צוחק.‬
‫שום דבר לא מונע ממני לערוך מחק…‬
‫אם כבר מדברים על המשפחה שלי,‬ ‫יש עוד משהו שאתם צריכים לדעת.‬
‫בקשר לחדר הנעול למעלה.‬
‫באמת?‬
‫אתה לא הולך ל…‬
‫לא עוד סודות.‬
‫לוקווד, אתה באמת לא חייב.‬ ‫לא אם אתה לא רוצה.‬
‫אני רוצה.‬
‫מוכנים?‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬