Luce, en kestä tätä enää. Sanoisit jotain, ole kiltti.
Me voitimme. Päihitimme Winkmanin. Peili on Barnesilla, ja George palaa pian.
Voit rentoutua. Se on ohi.
Eikä ole.
Melkein kuolimme sen hiton vedonlyöntisi takia.
Nyt jokainen Lontoon reliikkimies etsii meitä.
He voivat tarkkailla nytkin tai odottaa meitä talossa.
Mitä merkitystä tällä on, jos päädymme puukotetuiksi -
tai Thamesin pohjaan, eikä kukaan jää kaipaamaan?
Tämä ei tunnu voitolta.
Anteeksi.
Olit oikeassa. Jouduin tämän keikan vietäväksi.
Olin ajattelematon ja holtiton.
Halusin vain pyytää,
ettet luovu toivosta meidän suhteemme.
Tai oikeastaan pyydän, ettet luovu toivosta minun suhteeni.
Totta puhuen Thamesin pohja oli ennen houkuttelevampi paikka.
Eikä kukaan olisi kaivannut.
Mutta nyt…
Vartiosotilas vai poliisi?
Vartiosotilas.
Selvä, mutta jos George näkee, että käytät hänen munakuppiaan,
minä en vastaa seurauksista.
Olin oikeassa Dulacin kirjasta.
Enimmäkseen sekoilua kielletystä tiedosta ja luomisen mysteereistä.
Entä tämä kohta Bickerstaffista? Kuuntele.
"Kyllä, tapoin hänet.
Ammuin hänet isäni pistoolilla ja hautasin syvälle rauta-arkussa.
Silti näen hänet, kun suljen silmäni.
Hän suorittaa rituaalejaan samettiviittaan kääriytyneenä."
Tappoiko Mary Dulac Bickerstaffin? Miksi? -"Vetoan itsepuolustukseen.
Hänen apurinsa piteli minua. Lääkäri piti peiliä edessäni.
Yksi vilkaisu, ja tunsin järkeni herpoavan."
Dulac ampui Bickerstaffin ennen kuin tämä tappaisi hänet peilillä. Selvä.
Hetkinen.
"Tämä kuvastin ei ollutkaan peili.
Se oli ikkuna."
Mihin?
"Pelkään sanoa enempää. Uskottuja ei enää ole.
Vilkaisu kirosi minut. Haluan vain nähdä lisää."
Lockwood, katso.
Katso kuvitusta.
Katso peiliä.
Missä George on?
SELITTÄMÄTTÖMIÄ KUOLEMIA
AAVEITA KESKUUDESSAMME
TAPPAVA AAVEKOSKETUS
ULKONALIIKKUMISKIELTO ÖISIN
TALOUDEN SOKKI
RAUTA, HOPEA, SUOLA: PARAS PUOLUSTUS
TEKNOLOGIAOSAKKEET
PERUSTUU JONATHAN STROUDIN KIRJOIHIN
ETEVÄ NUORISO AISTII AAVEET
'ONGELMA' 50 VUODEN AJAN
Ei hätää. Ihan rauhassa.
Pamela.
Pamela?
Anteeksi, kun säikäytin.
Ei, mukava nähdä sinua. -Hyvä, että tulit.
Pelkäsin, että muuttaisit mielesi.
Eihän kukaan seurannut?
Mennään hoitamaan homma.
Miten meni? Eikö Flo Bones yrittänyt ottaa sitä?
Ei, se meni helposti.
Lockwood ja Lucy tekivät jännät työt ja jättivät tylsät minulle.
Älä lannistu, George. Lockwood ja Lucy ovat lahjakkaita,
mutta jos joku jää historian kirjoihin, se olet sinä.
Niinkö luulet? -Teit oikein.
Jos PTVM olisi saanut luupeilin käsiinsä,
polttouuni olisi niellyt sen ja kaiken, mitä se voi opettaa meille ongelmasta.
He vain tuhoavat asioita.
He eivät koskaan opi, mutta me kaksi opimme.
Saamme tietää kaiken.
Eihän sinua haittaa?
Kunhan et karkaa se mukanasi. -En tietenkään. Tarvitsen sinua.
Tule. Haluan näyttää, mitä olen tehnyt.
Mitä olet nähnyt? Minne George vei sen?
Te kaksi vain leikitte nuortaparia. Ei ihme, että hän löysi uuden ystävän.
Lucy, kerro, mitä se sanoo. -Jotain uudesta ystävästä.
Kuka, onko se Flo? Georgella ei ole muita ystäviä, paitsi…
Joplin.
Ei kai Joplin tekisi mitään?
Kuolema tulee. He menivät yhdessä ottamaan sen vastaan.
Myös Joplin on peilin lumoama. Se saa kaikki järjiltään.
Kerro, missä he ovat.
Kerron, jos viet minut.
Minne? -Mestarini luo.
Bickerstaff. -He ovat hautausmaalla.
Kuolleiden luona aikomassa liittyä niiden joukkoon.
Ja kaikki on sinun syytäsi.
Tyhjä. George kai unohti täyttää varastot.
Ei. Minun olisi pitänyt huomata, mitä oli tekeillä.
Ei. Se alkoi mennä pieleen, kun saavuin. Sekoitin kaiken välillänne.
Yksi vaivainen laatikko suolapommeja. Mikä painajainen. Me kuolemme.
Ehkä, mutta jos jokin on kuolemisen arvoinen…
Jos joku agentti päihittää luupeilin, Bickerstaffin ja Georgen lumouksen,
se olet sinä.
Kiitos, kasaa vain paineet minulle. -En tarkoita niin.
Tarkoitan, että me hoidamme tämän yhdessä.
Georgen puolesta. -Georgen puolesta.
Joplin oli koko ajan edessämme.
Tunki mukaan jo ennen kuin avasimme Bickerstaffin arkun.
Hän palkkasi Carverin viemään luupeilin -
ja puukotti selkään, kun tämä vei sen Winkmanille.
Miten hän pystyi siihen?
Hän muka välitti ja halusi kuulua tiimiin. Kaikki oli esitystä.
Hän on kuiskinut Georgen korvaan.
Tiesimme, miten se vaikutti Georgeen.
Huomasimme, että hän oli ajatuksissaan, muttemme reagoineet.
Olimme liian itsekkäitä. -Olen pahoillani…
Ei väliä, olemmeko pahoillamme.
Pahoittelu ei pelasta häntä.
Onko hän tosiaan sen otteessa?
Ei kai se oikeasti ohjaile häntä?
George ei tekisi näin. Tämä on jonkun muun tekosia.
Siis jonkin muun.
Tämä paikka on täynnä kuolleita. -Ei niin nopeasti.
Sammutan nämä siltä varalta, että joku seuraa.
Kuka hullu meitä seuraisi? Anna käsi.
Ei hätää. Kestän kyllä mitä tahansa.
Asuntosi olisi toki mukavampi. -Ei, tämä pitää tehdä täällä.
Lukiko Bickerstaffin papereissa sen turvallisesta katsomisesta?
Juuri niin.
Mikä se oli? -En tiedä.
Odota tässä äläkä liiku.
Palaan pian.
Ole nopea.
Mitä hittoa teet täällä, Kipps?
Voisin kysyä samaa. Tiedän, että peili on sinulla.
Älä ryppyile. Pelastin äsken henkesi. -Ja paskat. Homma oli hallussa.
Eikä ollut. Et nähnyt sitä. Sohit umpimähkään.
Kykysi on hiipumassa.
Uskallakin kertoa kenellekään, niin tapan sinut. Onko selvä?
Rauhoittukaa, herra Kipps. Päästäkää ystäväni.
Kädet selän taakse.
Kääntykää ympäri hitaasti.
Mitä sinä…
Tästä joutuu pidätetyksi. Olette molemmat rikollisia.
George, et enää koskaan saa töitä.
Miksi toit hupun, käsiraudat ja veitsen?
Koska tiesin, että tällaista voi tapahtua.
Koko Lontoo havittelee peiliä, mutta se on meidän.
Kukaan ei saa vaarantaa sitä.
Antaa kuulua, paskiainen. Kerro, mihin mennä.
Puhutko minulle? -Kallolle. Sinulle olisin töykeämpi.
Voisitko puhua eri äänillä? -En. Älä hehku, tai paljastumme.
Tuo oli kallolle. -Tajusin.
Hehkun, koska tunnen mestarini olevan lähellä.
Heidän on paras olla täällä. Jos vain hyödyt meistä…
He ovat täällä kyllä.
Mestarini ohjaa nyt sitä naista, joka on jättänyt maailmanne.
Vain yhden vilkaisun jälkeen kaikki haluavat katsoa.
Minä en. -Et voisi vastustaa.
Eikä poikakaan. Kuka tietää, mitä hän näkisi?
Ehkä äidin ja isän. -Mitä se nyt sanoo?
Kumpikaan meistä ei voisi vastustaa luupeiliin katsomista.
Mutta lupaa, ettet katso, Lockwood. Sinun pitää olla vain sopivan holtiton.
Totta kai. Älä minusta huoli. Entä itse? -Ei hätää.
En voi sietää peilejä. Niistä tuijottaa aina typerä tyttö.
Vedetään miekat ja potkaistaan ovet auki ihan kuin tietäisimme, mitä teemme.
Selvä.
Kuuletko mitään? -En pihaustakaan.
Jälkilämpöä. Täällä on oltu, muttei enää hetkeen.
Katso.
Bickerstaffin arkku. -En aisti mitään. Se on tyhjä.
Miksi Joplin veisi ruumiin? -Hulluja kokeita varten.
Hän haluaa mestarin todistavan tekoa.
Hyvä juttu. Ruumista ei voi raahata kauas. He ovat kai yhä täällä jossain.
Ovi on lukittu sisältä. -Voi luoja. Minne se vie?
George puhui aiemmin katakombista, jonne on pakko olla toinen tie.
Katafalkki. Saunders sanoi, että se toimii yhä.
Etsi, mistä se käynnistetään.
Lockwood.
Mitä teitte Kippsille? -Miksi tulitte?
Mitä Kippsistä? -Hän seurasi Karimia ja kutsui apua.
Teitä on seurattu päiväkausia. -Peili on Karimilla. Kumpikin on täällä.
Kumpikin on pahassa pulassa.
Tarvitsemme toistemme apua, joten laskekaa miekat ja jatketaan.
Uskomme, että he ovat katakombissa. Tuo on ainoa tie alas.
Se on katafalkki. -Tiedetään.
Käynnistetäänkö se ylä- vai alapuolelta?
Yläpuolelta.
Pappi laskee arkun hautajaisten aikana painikkeella.
Kat, täällä on muitakin.
Neljä häijyn näköistä Winkmanin pakussa. -Miten he löysivät meidät?
Seurasivat Fittes-agenttien paraatia.
Tuttuko? -Tiedämme Julius Winkmanin.
Tiedämme, että hän on psykopaatti.
Mitä nyt? -Juostaan.
Ei käy. -Telkeydytään sisään.
Se olisi heille eduksi. -Mitä aiot?
Minä telkeydyn. Pelastan Georgen ja Kippsin.
Te taistelette. -Noita vastaanko?
Menetkö mieluummin yksin katakombiin?
Usko pois, itse valitsisin nuo tyypit. -Ei, minä menen.
Ei, Luce. -Minun täytyy. Minulla on salainen ase.
Liian vaarallista. -Anna minun mennä. Georgen puolesta.
Muista olla vain sopivan holtiton. Onko selvä?
Mikä salainen ase?
Lucy itse.
Missä peilini on?
Mitä he tekevät? Tuollahan kuhisee aaveita.
He vievät meidät sinne.
Olisi pitänyt juosta. Me kuolemme.
Ryhdistäytykää. Olette parhaita Fittes-eliittiagentteja.
Ja minä olen Anthony Lockwood. Kuka tahansa meistä hoitelisi nuo kaikki.
Yhdessä tämä on lastenleikkiä. -Tämä ei ole leikkipaikka vaan hautausmaa.
Haudataan heidät sitten. -Sinä kuolet, Lockwood.
Heidät pitää viedä kappelin luota.
Miten? -Juokse.
Tuo ääni.
Luupeili. Ihana hurmio.
Minusta se ei kuulosta hurmiolta.
Mitätön järkesi ei ymmärrä. -Auta sitten ymmärtämään.
Olitko paikalla, kun se luotiin? -Tietysti.
Seitsemän ruumiin luista, kärsivistä sieluista.
Heidän piinansa voima vangittiin… -Lasiin, josta tuli ikkuna.
Mihin ikkunasta näkee? -Ikuisuuteen.
Mitä se tarkoittaa? Mitä näit, kun katsoit?
En minä katsonut. En ole hölmö.
Pitää katsoa jonkun toisen silmillä.
Jonkun heikon, uteliaan ja haavoittuvaisen silmillä.
Voi luoja.
George.
Ei hätää. Emme satuta sinua. Tämä on omaksi parhaaksesi.
Uskotko todella niin?
Herää, Karim. Joplin tappaa meidät. Häivytään, kun vielä voimme.
Kukaan ei tapa ketään. Olemme akateemikkoja.
Tämä on tieteellinen koe.
Tämä ei olisi tarpeen, ellet olisi tuppautunut.
Olet yhtä hullu kuin Joplin.
Miksi Bickerstaffin ruumis on täällä?
Emmehän pystyisi tähän ilman häntä. Tämä on hänen ansiotaan.
Hän ansaitsee eturivin paikan.
Ei hätää. Hän pysyy ketjujen takana. -Eturivin paikan mitä varten?
Kerro, mitä selvitit menetelmästä. Miten katsomme sitä turvallisesti?
Kun hänen paperinsa mainitsevat seuraajat, he ovat aina aikuisia.
Hän ei tiennyt, että nuoret pystyvät näkemään rajan taa.
Hän oli liikaa aikaansa edellä. Tärkeä avain puuttui.
Aioitko siis… Jos Kipps ei olisi tullut, istuisinko minä tuossa?
Siitä tulee ihmeellistä, George. Sanoit haluavasi nähdä lisää.
Mutta jos en, käsiraudat olivat minua varten.
Asian ydin menee sinulta täysin ohi.
Koko ikämme olemme uppoutuneet kirjoihin. Elämme päämme sisällä.
Tässä on vihdoin esine, joka kertoo kaiken haluamamme.
Se saa meidät tuntemaan kaiken.
Sinä ja minä Kipps välittäjänämme.
Se on täydellistä. -Ei.
Ette voi käyttää minua.
En pysty näkemään. Olen menettänyt kykyni. Kerro hänelle.
Onko se totta?
Pelastit hänet aaveelta.
Olen nähnyt tuon veitsen ennenkin. Niitä on yleensä kaksi.
Sinä tapoit Carverin.
Ei, George. -Hän petti sinut.
Hän tajusi luupeilin arvon ja myi sen Winkmanille.
Kuuntele. Kaikki hoituu. -Suunnittelit kaiken, ja minä autoin.
Kaikki menee ehdottoman -
täydellisesti.
Tapettuani sinut etsin hutsutyttöystäväsi ja tapan hänetkin.
Missä muut ovat? -Tule.
Tiesin, että pärjäisitte. -Emmekä pärjää.
Kuulimme ääniä. Heitä on lisää. -Katsokaa tuonne.
Lockwood.
Lockwood!
Hän jätti meidät. -Se paskiainen huijasi meitä.
Hänellä oli suunnitelma. -Itsetuho.
Osa parhaita suunnitelmiani. Hoitakaa aaveet, kunnes PTVM tulee.
Soititko sinne? -Soitan, kunhan löydän puhelimen matkalla.
Matkalla minne? -Pelastamaan ystäväni.
Ja Kippsin.
Tämä on tosiaan täydellistä.
Et välitä minusta. Välität vain peilistä.
Et tarvinnut minua.
Eivätkä Lucy ja Lockwood tarvinneet minua.
Olen outo lintu. Kolmas pyörä.
Olen aina ollut turha ja olen jatkossakin.
On järkevää, että näin se päättyy.
Mestarini!
Hän on -
noussut!
Vapauta hänet ketjuista. Hänen suuruuttaan ei pidä rajoittaa.
Anna hänen todistaa tätä upeaa hetkeä.
Lucy, varo!
Pikku kuuntelija. Et silti kuullut minun tulevan.
En usko, että tapatte minut, neiti Joplin. -Hän tappoi Jack Carverinkin!
Et olisi saanut tulla! -Oli pakko.
Et ole kolmas pyörä etkä outo lintu.
Tai mikä luuletkin olevasi.
Olet paras meistä.
Jätin perheeni katsomatta taakse.
Lockwood menetti omansa. Emme menetä sinuakin, George.
Hyvin liikuttavaa. Sido nyt kätesi.
Ei käy.
Jos joku katsoo peiliin, se olen minä.
Eikä! -Sen täytyy olla minä.
Tämä on jotain suurta ja historiallista.
Siihen tarvitaan meistä lahjakkain. Paras Marissa Fittesin jälkeen.
Pystyn puhumaan kolmostyypeille rajan taa.
Tähän minut on luotu. Se on tarkoitettu minulle.
Lucy, en salli sitä! -George, sinä et saa valita!
Hän kuolisi heti.
Hän sekosi jo yhdestä vilkaisusta. Haluan tehdä sen hänen puolestaan.
Olkaa kiltti.
Jos yrität jotain, viillän kaulan auki teiltä molemmilta.
Luojan tähden. Oikeastiko? -Niin.
Tapaamisemme jälkeen on tapahtunut paljon. Se on monimutkainen juttu.
Lyhyesti sanottuna työskentelen nyt Fittesin kanssa.
Sovitaanko aselepo? Olisi vähän kiire.
En ole Fittes. Et tiedä yhtään, kuka olen.
Hyvä on. Olen jo hoidellut kahdeksan roistoa ja yhden psykopaatin.
Vielä yksi taistelu ei tapa. Olen sentään voittanut sinut jo kahdesti.
Et tiedä yhtään, kuka olen ja millaisiin voimiin sekaannut.
Luupeili on haitaksi.
Sinä olet mitätön.
Kuten äitisi ja isäsi olivat.
Mitä oikein tarkoitat?
Et saa koskaan tietää.
Älä, Lucy! Se tappaa sinut!
Älä uskallakaan katsoa. Mitä tapahtuukin, tämä ei ollut sinun syytäsi.
Tämä oli oma valintani.
Kerro, mitä näet.
Mitä tunnet ja kuulet.
Jokainen yksityiskohta.
Katso.
Katso, hitto vie!
Katso!
Mitä?
Jos se puhuu sinulle, kerro, mitä se sanoo.
Mitä se sanoo?
Puhu! Ota kaikki vastaan ja kerro mestarillesi, mitä näet.
Ei, tämä ei ole oikein! Jokin on muuttunut.
He ovat loukussa!
Puhu, tyttö.
Jokin on vialla! -Kerro lisää.
Älä lopeta. -Se ei ole ikuisuus!
Se on ansa! Se pitää tuhota!
Lucy!
Ei!
Lucy. Minä tässä.
Sinä rikoit sen.
Senkin tyhmä pikkupoika.
Hetkinen.
Se toimii.
Jotain tapahtuu.
Ihmeellistä.
Mitä tapahtuukin, älä katso häntä äläkä peiliä.
Ihanaa.
Kaunista.
Kaunista!
Lucy, älä.
Ei hätää. Katso.
Mikseivät ne hyökkää?
Sinä vapautit ne.
George.
Miten hän pakeni? -Ketjut.
Räjähdys siirsi ne. -Missä säiläsi on?
Luoja tietää! Hän lukitsee meidät. En voi liikkua!
En minäkään.
En voi kääntää katsetta.
Olen pahoillani kaikesta, Luce.
Samoin.
Pysy kaukana ystävistäni!
Lucy ja George, väistäkää!
Mitä tapahtui?
Päihitin roistoja, putosin katafalkin kuiluun -
ja taistelin aaveita vastaan. Sitä tavallista.
Niin, ja minua ammuttiin.
Tarvitaan ambulanssi. -Tuhotkaa Joplinin nauha.
Hiljentäkää Kipps tai olette yhtä mennyttä kuin minä.
Et ole mennyttä. Älä sano noin. Sinä et kuole näin.
Mistä tiedät?
Emme anna sinun kuolla. Vai mitä, George? -Emme ikinä.
PTVM
En tiedä, mitä tapahtui, mutta tiedän, että se olit sinä.
Kykysi pelasti meidät.
Teimme kaikki osamme.
Paitsi minä.
Et tiedä, millaista on, kun kyky hiipuu.
Aaveet voi aistia.
Niistä tietää, muttei voi tehdä asialle mitään.
Jäljelle jää vain -
kauhu.
Niin käy sinullekin.
Kaikki erityinen sinussa -
katoaa.
En tiennyt. -Luulin, että George kertoi.
Emme kerro kenellekään.
Lupaan sen.
Nyt voitte tulla.
Mene, George. -Nähdään.
Vain sopivan holtiton.
Neiti Carlyle ja herra Karim, voittekohan auttaa?
Luoti löytyi, mutta tuliasetta ei ole näkynyt.
Näittekö kellään sellaista?
Herra Kipps.
Eikö Lockwood tiedä, kuka häntä ampui? -Oli pimeää. En nähnyt mitään. Valitan.
Ettekö jätä mitään kertomatta? -En yhtään mitään.
Voimmeko auttaa muuten, komisario?
Teitte tarpeeksi.
Luupeili menee polttouuniin ja Winkman vankilaan.
Olen tyytyväinen mies.
Ette näytä siltä. -Uskokaa pois.
Tämä on tyytyväinen ilme. Se tuskin kestää kauan.
Niin, ja onneksi olkoon.
Te onnistuitte.
Tapaus on siis teidän.
Se vedonlyönti. -Laadin lehti-ilmoituksen ja eroan.
Pidän sanani.
Tuo riitti.
Unohdetaan koko juttu. Se oli typerä idea.
Oikeastiko? -Onnistuimme yhdessä, rinnakkain.
Käskin Barnesin jakaa palkkion. -Puoliksiko?
70 ja 30 prosenttia. Olemme itsenäinen yritys.
Meillä on kuluja.
Olet hyvä tyyppi.
30-prosenttisesti.
Piti voittaa hänet kaikin tavoin.
Ei se sitä ole. Halusit vain toimia oikein, vai mitä?
Kuka auttaa minut pois täältä?
Mitä hempeilyä.
Tämä on välttämätöntä. Se ei merkitse mitään.
Luce, joko tuntuu voitolta? -Kotona teekupin äärellä saattaa tuntua.
Luupeili on PTVM:llä.
Se vaurioitui. En tiedä, miten pahasti. Se on matkalla polttouuniin.
Anteeksi. Luulin tappaneeni hänet.
Kunhan se on poissa yleisön käsistä.
Mutta ryhdytään lisävarotoimiin.
Aja.
Se on tosi hämärää ja huippusalaista, joten en voi kertoa vielä yksityiskohtia.
Oikeasti, Norrie, tuskin tunnistaisit minua.
Olen kokenut paljon.
Mutta uskon, että alan nyt toipua.
Toivon, että sinäkin toivut.
George, hyvä tuoksu.
Kiitos. Salainen reseptini. -Tuo lasit. Minä tuon lautaset.
Ole hyvä.
Väistäkääpäs. -Olin väärässä Georgen suhteen.
Hän ei inhonnut minua. Hän osoittautuikin hieman sankariksi.
Se on hyvä juttu.
Lockwood oli lähellä kuolla tuhat kertaa, mutta taisi päättää, että on parempi elää.
Tosi hyvä juttu.
Entä Lucy Carlyle? Hänellä menee ihan hyvin.
Hänen olonsa on vahvempi. Hän pelkää vähemmän kykyään ja kaikkea.
Onko se yhä hiljaa?
Mitähän se oikein näki? Jonkin ansan. Tarkoittiko se seitsemää henkeä?
En halua ajatella sitä.
Tuhotaan se.
Jos haluat.
Ei. Pidetään se. -Hyvä.
Se on uskomattoman harvinainen. Te molemmat olette.
Kunhan kukaan ei saa tietää meistä kummastakaan.
Lupaan, ettei saa.
Minulla on asiaa.
Meillä ei saisi olla enää salaisuuksia, joten…
Näin, kuka minua ampui.
Kultaterä.
Se Fittes-ääliökö? -Hän ei ole Fittes.
Hän on osa jotain muuta. -Mitä tarkoitat?
Ennen kuin hän ampui, hän mainitsi vanhempani.
Hän sanoi, että heidän kuolemansa oli mitätön kuten minunkin olisi.
Jumalauta, Lockwood. Mitä hän tietää? Pitää selvittää…
Niin pitää, ja selvitämmekin, mitä oikeasti on tekeillä.
Mutta vasta sitten, kun jalkani kantavat eikä nauraminen satu.
Mikään ei estä tekemästä tausta…
Perheestäni puheen ollen minulla on muutakin asiaa.
Siitä yläkerran lukitusta huoneesta. -Oikeastiko?
Et kai aio…
Ei enää salaisuuksia.
Lockwood, ei sinun tarvitse, ellet halua.
Minä haluan.
Onko valmista?
Tekstitys: Kaisa Innes