Följer de efter?
Nej. Jag trodde att Kipps och galningen i biblioteket skulle göra det.
-Tror du Penelope såg oss? -Vi får nog inget julkort från henne i år.
Såg du lådan hon gav honom, med den där symbolen?
-Det var samma som på Fairfax glasögon. -Harpan?
Ja, och vi vet ju vilken skitstövel han visade sig vara.
-Vi fick i alla fall tag på boken. -Det fick vi.
Nu är det dags att hitta benglaset och avsluta det här.
VÅG AV OFÖRKLARLIGA DÖDSFALL
SPÖKEN FINNS ÖVERALLT
SPÖKBERÖRING DÖDAR
DÖDSFALL
UTEGÅNGSFÖRBUD TRÄDER I KRAFT
EKONOMISK CHOCK
JÄRN, SILVER, SALT: VÅRT BÄSTA FÖRSVAR
TEKNOLOGIAKTIER
BASERAD PÅ JONATHAN STROUDS ROMANER
UNGDOMAR FÖRNIMMER SPÖKEN
DÖDSFALL
'PROBLEMET' 50 ÅR SENARE
Godkväll, Karim. Det är bäst att hålla sig i skymundan här.
-Varför är vi så långt från auktionen? -Går vi närmare ser Winkmans gäng oss.
Herregud. Titta så glad han är. Det bådar inte gott.
Ni är sena.
-Vi stötte på lite problem… -Har ni Dulac-boken.
Ja, naturligtvis. Vad är planen?
Auktionen börjar snart och Winkman har folk på alla gator.
-Med andra ord, det är kört. -Var inte så negativ.
Det finns inte bara gator i London. Håll er nära mig och var tysta.
-Jag borde tänkt på det här. -Det är därför du betalar mig, Locky.
Är det här? Det ser helt övergivet ut.
Gränden där leder till Fothergill's.
Där finns ingen vanlig dörr, men en lucka till källaren.
Jag har sett till att den är olåst. Gå in, ta er ut och kom tillbaka hit.
Men anropa mig först. Jag kan inte vänta här där alla kan se.
Du är bäst, Flo.
Vänta. En av er måste stanna. De kommer följa efter er när ni kommer ut.
Om vi ska lyckas fly behöver jag hjälp med det här.
Vi kan lotta.
Sluta vara snäll. Alla vet att det blir jag.
Är det okej?
Nej. Men det gäller Bickerstaffs benglas, vi måste få tag på det. Det är viktigt.
Var försiktiga. De är mycket värre än spökena.
Den är låst.
Skynda.
-Ta med den också. -Denna är trasig.
Kom.
Fan!
Vi tar ner den här.
Ställ den där.
Skit också. Luckan är ju olåst.
Om Julius skulle se det…
Okej, vi hämtar den andra.
Ja, men ge mig en sekund bara.
På andra sidan dörren finns det runt 30 män som gärna skulle döda er.
Två olika fotspår.
Dessutom skymtade jag en värja. Ni har tre sekunder på er att komma fram.
Herregud, ni är ju barn.
Vi är agenter på uppdrag av DEPFOK.
-Du också, antar jag. -Har du infiltrerat dem?
-Hur många agenter är här? -Inga. Och det inkluderar er.
-Ni går härifrån. Nu. -Vi kan hjälpa varandra.
Vi är också här för spegeln.
Jag infiltrerar Winkmans organisation. Ni får inte sabba det.
-Du förstår inte. Spegeln är… -Lyssna nu.
Jag har inte sett min fru och dotter på fem månader.
Det här är mitt jobb.
Förstår ni vilka de här människorna är?
-Vad de gör med sina fiender? -Vad finns i tunnorna?
Det vill du inte veta.
-Och hänglåset? -Jag har ingen nyckel.
Vi går ingenstans utan spegeln.
Jag är arbetar för DEPFOK och det här är en order: Ut härifrån nu.
Här utanför finns en dörr ut mot vattnet. Jag kommer gå rakt förbi den.
När vakterna har gått, spring ut och kom inte tillbaka.
Mer kan jag inte göra. Om de tar er får ni klara er själva.
Okej.
Kan ni hjälpa till?
-Vi ska vakta här. -Mr Winkman har godkänt det.
Kom nu. Snabbt.
Här är den. Vi klarar det.
Vad gör du? Varför står du bara där?
Nej. Inte en chans. Gör inte så här.
Jag går inte härifrån utan spegeln.
Vi måste ringa DEPFOK. Vi klarar det inte själva.
Kom nu. Han riskerade allt för vår skull.
Gå.
Jag måste stanna.
De har rockar på sig.
Varför gör du så här? Vi kunde tagit oss ut.
Du borde ha gått. Jag bad dig inte att stanna.
Så jag skulle gått härifrån utan dig?
-Bara lämnat dig här för att dö? -George? Vi behöver en ny utgång.
-George? -Herregud.
Du är helt otrolig. Hur kan du ljuga för dig själv så där?
-Vad pratar du om? -Var ska jag börja?
Vi har tappat all kontroll över jobbet, vilket du vägrar erkänna.
Du bryr dig bara om att vinna.
-Du är helt besatt. -Ja, jag bryr mig om att vinna.
Det måste jag. Jag har ingen annan som kan ta över om jag misslyckas.
Okej.
Det finns saker om mig själv som jag inte berättat för din skull.
Vilket skitsnack.
På festen var du livrädd för att jag skulle lämna dig.
Du sa att du, jag och George kunde bli en familj.
Men det går inte, för mitt i Lockwood & Co finns du.
-Och mitt i dig finns… -Vad?
-Ett hjärta av sten? -Ja, kanske.
-Men vem vet? Det är ingen som får se det. -För att det aldrig leder till nåt gott.
Allt tar slut och alla försvinner.
När min tid är kommen tänker jag inte lämna nån kvar
som varje kväll kommer önska att de bara fick träffa mig en sista gång.
Då borde du inte ha släppt in mig. Eller George.
För nu är det alldeles för sent.
Männen kommer snart tillbaka med ytterligare en tunna.
Jag vill inte att vi ska hamna i den.
Om du har mer att säga om mig, så får det faktiskt vänta.
Ta på den här.
Snälla, Lucy.
Vilken tur att det blev dimma.
Winkmans män kommer inte kunna se oss här.
Är du okej, Georgie?
Får jag kalla dig Georgie?
-Jag hoppas du vet var vi är. -Inga problem.
Ta det lugnt. Vi hinner dit.
Hur lång tid kommer det ta?
-Jag är lite dubbelbokad ikväll. -Med vad?
Jag fick ett tips om en sak i Greenwich. Vi hinner säkert med det också.
-Vi måste vara där när de kommer ut. -Jag hade inte tänkt lämna dem.
-Men medan vi väntar… -Vad är det för sak? En besatt tandborste?
En hypnotisk känga?
Hör du det där?
Vad är det? Det finns inga besökare på floden.
-Problemet är inte allt här i världen. -Är det säkert att du såg nåt?
Georgie, var är du?
På en båt med en galning.
Men var är du?
Jag är på floden.
-Men var? -Jag vet inte!
Du är med mig och du är i säkerhet.
Stoppa undan din värja.
-Ta det lugnt. -Ta det lugnt, själv.
Godkväll, mina damer och herrar.
Välkomna, eftersläntrare.
-Jag lovar er… -Ha så kul.
…att kvällens auktion kommer överträffa era förväntningar.
Vi har en uppsjö av föremål att auktionera ut denna afton.
Bland annat ett cigarettfodral som hittats på en strand vid Dunkirk,
genomsyrat av en död soldats plågor.
Källan till en av vårt lands allra flitigaste mördare,
Anne-Marie Nelson.
-Vi vill ha spegeln! -Ja!
-Kom igen! -Ja!
Naturligtvis.
Och här är hon, denna raritet.
Föremålet som DEPFOK arbetat så hårt för att få tag på de senaste dagarna.
Uppgrävd under stora svårigheter,
från det visionära geniet sir Edmund Bickerstaffs grav.
Vi presenterar härmed
hans benglas.
Sannerligen ett livsfarligt föremål.
Själva spegelytan, som har täckts över för att skydda er,
utstrålar en hypnotisk attraktion, starkare än…
Det är för många här. Vi väntar och ser vem som köper den.
Bloss? Vad ska jag göra med dem?
Distrahera dem så jag kommer åt spegeln. Håll koll, jag signalerar när det är dags.
Det här är galet.
Jag har hanterat reliker av parapsykisk betydelse under många år,
men denna spegel är det mäktigaste föremål jag nånsin stött på.
-Era försökskaniner är välkomna upp. -De är så unga. De klarar det inte.
-Upp. -Upp.
Vänd dig om. Tvinga mig inte att göra dig illa.
Ett ytterst övertygande bevis på dess autenticitet, eller hur?
Ska vi börja med ett bud på 50 000 pund?
Femtio här på första raden, tack.
Jag har 60, tack. 70 längst bak. Jag har 80 här. 80 000 pund.
Nittio…
Flo? Flo, jag tror att vi driver. Har vi förlorat vår position?
Det tror jag inte. Men oroa dig inte, jag kollar det strax.
Drick. Det kommer värma dig.
Blir det inte ensamt?
Livet som reliktjuv?
Jag har Mathilda.
Och jag gillar att vara ensam. Dessutom gillar jag vattnet.
Färre spöken. Men också en bra plats att jobba på.
Alla godsaker som folk dumpar i floden…
-Du menar dödliga källor. -Inte bara källor.
Fina saker som en gång älskats, men nu kastats bort.
Som den här.
Så fin.
Jag hittade den på en dalmatiner som drunknat. Vem passar bäst i den?
Du.
Det är inte sant.
Jag såg en häger! Det var den som lät. Såg du den?
-Nej. En häger? -Har du nånsin sett en på nära håll?
De är så vackra. Så vilda. De häckar nog vid Greenwich-kajen igen.
Vill du överge uppdraget för att titta på fåglar? Skojar du?
Naturens mästerverk, Georgie. Det vackraste som finns.
Nej! Vi stannar här och väntar på spegeln.
Jag vet. Men du hade rätt, vi har drivit.
Vi måste tillbaka till vår position, så släpp mig.
Bjuder nån 120? Det har vi där, tack.
Har vi 130? Där har vi 130, tack.
Kan jag få 140? Det har vi där, tack så mycket.
Har jag ett bud på 150 000 pund? Där har vi 150. Bjuder nån 160?
Det har vi där. Kan jag få 170? 170…
-Jag bjuder 500 000 pund. -Va?
Vi har 500 000 pund. Tack så mycket.
Bjuder nån 520? Ingen som bjuder 520?
Sista chansen. 520?
Inte? Första. Andra.
-Vi har 520. Tack så mycket. -Vad gör han?
550.
600.
650.
Mina herrar, er entusiasm överstiger mina redan höga förväntningar.
Får jag be om ett bevis på era finansiella tillgångar
innan vi går vidare?
Det är naturligtvis bara en formalitet.
Tack, sir.
Tack så mycket.
Och du, sir.
Det är ingen brådska.
Han har en värja. Han är en agent!
Skit också. Kom igen.
-Kom igen. -Kom upp med honom.
Okej. Då ska vi se vem vi har här.
Du?
Var är den andra? De var två stycken.
-Flytta på er! -Hitta henne.
Ingen lämnar rummet. Hon måste vara här nånstans!
Stoppa honom, era fegisar!
Hur tar vi oss ut?
Den är låst!
Här nere!
Ta det lugnt.
Lockwood.
Det är okej. Ge mig värjan.
Ge mig benglaset, så lovar jag att det kommer gå snabbt.
Känner du honom?
-Nej, chefen. -Är du säker på det?
Ja, chefen.
Övertyga mig.
Va?
-Jag visste det, din orm! -Stanna! Jag tillhör DEPFOK.
-Stället är omringat, släpp era vapen. -Jag kommer hitta din familj.
Ta fast honom!
Kom nu, Lockwood!
George? Vi behöver verkligen hjälp.
George!
Kom igen.
De har tillkallat hjälp, de stoppar hissen på våning fyra. De väntar på oss.
Vi måste ut härifrån nu!
Var är de andra källorna?
Gå!
Lockwood, kom igen nu!
De dödade honom.
-Jag vet. Vi måste gå. -Varför behövde han dö?
-För att de är hemska! -För att jag är det.
Snälla, Lockwood, gör inte så här nu.
-De är här uppe! -Lockwood, titta på mig!
Du hade rätt. Spegeln är alltför viktig.
Kan du snälla återgå till att vara en arrogant skitstövel
och ta oss härifrån?
Hallå!
-Kom igen. -Nu är det er tur.
Backa!
VI SKRIVER VÅRT EGET ÖDE. VI BLIR DET VI GÖR.
Har nån berättat för dig hur sjuk du ser ut,
och att du verkar besatt av spegeln?
Om jag ansvarade för dig skulle jag säga: "Georgie, du ser riktigt desperat ut.
Du måste slappna av, nånting äter upp dig inombords."
Jag har åtminstone inte gett upp.
Du är som en vandrande checklista för spöktrauma.
Du vet inte vad jag gått igenom.
Jag har sett så många ungdomar som skadats av spöken, och jag ser dig.
Vart är vi på väg?
-Kör tillbaka oss till kajen. -Nej.
Du är förtrollad. Jag var tvungen att få bort dig från spegeln.
-Du saboterade för mig! -Bara för att jag gillar dig.
Kör oss till kajen.
Kör oss till kajen!
Förlåt.
Jag är så ledsen. Du försökte hjälpa mig och jag kunde ha skadat dig.
Nä.
Du hade varit död innan du nått vattenytan.
George? Hör du mig?
Ja. Är ni på bryggan?
-Hör du oss? -Lucy!
-Vi måste hämta dem. -Men allt du precis sa, då?
De kommer ha spegeln.
Jag hjälper dig. Locky tar hand om spegeln.
Du är en agent. Du fixar det här.
George?
George, kom igen!
Det är ett blodbad där nere.
En imponerande presentation. Två förstörda fester på en kväll.
Var du på balen?
-Ni måste vara Lockwood & Co. -Du är fjanten med guldvärjan.
"Guldvärjan". Det låter ganska tjusigt.
Hur vet du vilka vi är?
Jag vet allt om dig, Anthony.
Okej. Ge mig mitt benglas.
Du är inte speciellt duktig än, men du försöker åtminstone.
Det är mer än vad man kan säga om den där DEPFOK-agenten.
Varför tar man ett sånt jobb för så lite pengar?
Sluta prata om honom.
Du kan släppa det. Jag hade redan berättat för Winkman vem han var.
Jag tror de planerade att döda honom på scen som final.
Du förstörde slutet på auktionen.
Hade du berättat? Hur visste du det?
Vem är du? Jobbar du för Fittes?
Jag är järnet i ditt svärd.
Jag är flamman som håller ugnarnas eldar brinnande.
Håll tyst.
Entusiasm och teknik.
Nog för att begrava dig, ditt snobbiga kräk.
Hoppsan.
Stuprör. Vi kan klättra ner.
Det går aldrig.
Lucy?
Lucy, vi är här. Var är ni?
George. Vi är på taket. Vi kan inte ta oss ner till bryggan.
Kom närmare. Vi kastar ner den till dig. Okej?
-Tänk om den hamnar i floden? -Nej då. Vi har inget annat val.
Lita på mig. Vi måste ge den till dig nu.
Fånga den och ta den till DEPFOK.
Vi tar oss hem själva. Förstår du?
-Jag förstår. -George, hjälp mig med nätet.
Kör härifrån!
Den var min.
Herregud, ge upp! DEPFOK har benglaset nu. Det är över.
Du verkar inte förstå hur det här fungerar.
Nej.
-Nej, Lockwood. -Lucy, han kommer döda dig.
-Ska du inte komma in? -Då släpper de nog inte ut mig igen.
Kom igen. Du är stark nog. Du står precis vid dörren.
Ja.
Men jag har en annan idé.
Vi skulle kunna åka iväg med Mathilda och glömma allt det här.
Vi kan släppa den på djupt vatten där ingen kommer hitta den.
Efteråt vet jag en liten ö vi kan besöka, där det finns massor av hägrar.
Men strunt samma.
-Du är redan här, så… -Men planen var att…
Ja.
Okej.
Vi ses.
Flo?
Flo!
Du, jag och hägrarna. Vi gör det.
Hallå?
Jag har den.
Undertexter: Lina Olsson