-Følger noen etter oss? -Nei.
Men det hadde ikke overrasket meg om vi ble det.
Tror du Penelope så oss?
Etter i kveld får hverken du eller jeg julekort.
Så du esken hun ga ham? Den hadde det symbolet.
Det som var på Fairfax' briller.
-Hva, harpen? -Ja. Og han var en skikkelig jævel.
Men vi fikk tak i boken.
-Ja. -La oss finne benglasset.
La oss avslutte dette.
BØLGE AV UFORKLARLIGE DØDSFALL
SKRØMT GÅR BLANT OSS
SKRØMTBERØRING DREPER
DØDSFALL
PORTFORBUD INNFØRT
ØKONOMISK SJOKK
JERN, SØLV, SALT: VÅRT BESTE FORSVAR
TEKNOLOGIAKSJER
BASERT PÅ BØKENE AV JONATHAN STROUD
UNGDOM SANSER SKRØMT
DØDSFALL
"PROBLEMET" 50 ÅR ETTER
God kveld. Hold deg ute av syne. Vi vil ikke bli sett.
Hva gjør vi her?
Winkmans folk er overalt. De ser oss om vi går nærmere.
Herregud. Se på det smilet. Dette ender ikke godt.
-Dere er sene. -Ting skled ut.
Fikk dere tak i boka?
Ja, selvfølgelig. Hva er planen?
Auksjonen starter straks, Winkman har stengt gatene.
Så vi har ikke sjans.
Ha trua, George. London er ikke bare gater.
Hold dere nær meg og ikke snakk.
-Hvorfor tenkte ikke jeg på dette? -Det er det du betaler meg for.
Er det her? Det ser forlatt ut.
Den landgangen fører til Fothergill's.
Ingen dør, det er en luke som fører inn til kjelleren.
Jeg sørget for at den er ulåst.
Gå inn og kom tilbake med en gang.
Men jeg kan ikke vente her.
Det er for utsatt. Send et signal.
Du er fantastisk, Flo.
Vent litt.
En av dere må bli.
Når vi drar, må det skje fort.
Hvis vi skal slippe unna, trenger jeg hjelp.
Vi kan trekke om det.
Ikke vær snille. Det er åpenbart meg.
-Har du noe imot det? -Selvsagt.
Men vi må få fatt i Bickerstaffs benglass.
Ikke kødd det til.
Vær forsiktig.
De er mye verre enn skrømt.
Den er låst.
Skynd deg.
-Ta den med også. Det er mer. -Kom igjen.
Faen!
Få den ned hit nå.
Sett den der.
Faen. Luka er ulåst.
Hvis Julius ser dette…
Vi henter den andre.
Ja. Et øyeblikk.
På andre siden av døra er det 30 karer som vil drepe dere.
To sett fotavtrykk.
Jeg så et glimt av en kårde.
Dere har tre sekunder på dere.
Herregud, dere er barn.
Vi er agenter som jobber for DEPFOK. Det gjør vel du også.
-Undercover? Hvor mange flere er det her? -Ingen.
Inkludert dere.
-Dere drar. Nå. -Vi kan hjelpe hverandre.
Vi kom for å ta speilet.
Jeg infiltrerer Winkmans organisasjon. Ikke spoler det.
-Du forstår ikke. Dette speilet… -Hør her.
Jeg har ikke sett familien på fem måneder.
Dette er jobben min.
Vet du hvem disse folka er?
-Hva de gjør med fiender? -Hva er det i de tønnene?
Det vil du ikke vite.
-Og hengelåsen? -Jeg har ikke nøkkelen.
Vi drar ikke uten det speilet.
Jeg er offiser og kommanderer dere. Kom dere ut før vi blir drept.
Der ute er det en dør ut mot kaien.
Jeg skal gå rett forbi den.
Når vaktene flytter seg, løp og ikke se dere tilbake.
Det er alt jeg kan gjøre. Går det galt, er dere alene.
Ok.
-Hjelp meg litt. -Vi skal stå her.
Winkman sa det er greit.
Kom. Skynd deg.
Der er den. Vi kan klare det.
Hva gjør du? Ikke bare stå der.
Nei. Ikke gjør dette.
Jeg må få tak i speilet.
Vi må få tak i DEPFOK. Vi er ikke trent til dette.
Han tok en risiko for oss.
Gå.
Jeg må bli.
De har på seg kapper.
Hvorfor gjør du dette? Vi kunne ha klart det!
Du burde ha dratt. Jeg ba deg ikke om å vente.
Skulle jeg bare gått herfra uten deg?
-La deg dø og ikke se meg tilbake? -George? Vi trenger en ny utgang.
-George? -Herregud.
Du er utrolig.
Måten du lyver for deg selv på.
-Hva prater du om? -Hvor skal jeg begynne?
Denne jobben er ute av kontroll, og du nekter å anerkjenne det.
Du bryr deg bare om å vinne.
-Det er en besettelse. -Selvsagt vil jeg vinne.
Jeg må det. Jeg har ingen å støtte meg til hvis jeg feiler.
Ok.
Hvis det er ting jeg ikke har fortalt, er det for ditt eget beste.
Tull.
For to timer siden var du redd for at jeg skulle stikke.
Du fikk meg til å tro at vi tre var en familie.
Men det går ikke, for alt dreier seg om deg.
-Og du har… -Har hva da?
-Et kaldt hjerte av stein? -Kanskje.
Men hvem vet det? Du åpner deg ikke for noen.
Ingenting godt kommer av det.
Alt tar slutt, og alle drar.
Den dagen jeg dør, skal ingen ligge våken om natten
og ønske at jeg kommer tilbake en siste gang.
Da skulle du aldri ha sluppet meg inn. Eller George.
For nå er det for sent.
To menn kommer snart tilbake hit med en tønne.
Ingen av oss skal ende opp i den.
Hva enn du har å si om meg, må vente.
Ta på deg denne.
Vær så snill.
Vi har flaks med denne tåka.
Winkmans folk ser oss ikke her ute.
Er du ok, Georgie?
Kan jeg kalle deg Georgie?
-Vet du hvor vi er? -Det vet jeg.
Slapp av. Vi er der når de signaliserer.
Vet du hvor lang tid det tar?
Jeg har dobbeltbooket meg i dag.
-Hva? -Fikk et tips om noe i Greenwich.
Vi kan dra dit i mellomtiden.
Vi må være der når de kommer ut.
Jeg ville ikke forlatt dem.
-Men vi gjør ikke noe… -Hva gjelder det?
En besatt tannbørste? En gammel støvel?
Hører du det?
Det kan ikke være en gjest.
-Ikke på vannet. -Verden er større enn problemet.
Er du sikker på at du så noe?
Georgie, hvor er du?
-Jeg er på en båt med en galning. -Men hvor er du?
Jeg er på elven.
-Men hvor? -Jeg vet ikke!
Du er med meg, og du er trygg.
Så legg bort kården.
-Hold deg rolig. -Hold deg rolig selv.
God kveld, mine damer og herrer.
Velkommen, vagabonder.
-Jeg lover… -Ha det gøy.
…at det vi har i kveld er verdt reisen hit.
Vi skal auksjonere bort en mengde gjenstander,
inkludert et sigarettetui funnet på stranden i Dunkirk,
gjennomsyret av en soldats lidelser.
Kilden til en av landets mest profilerte mordere,
Anne-Marie Nelson.
-Vi vil ha speilet! -Ja!
Kom igjen!
Selvfølgelig.
Og her er hun. En sjeldenhet.
Gjenstanden som har gitt DEPFOK mye jobb de siste dagene.
Funnet i graven til det visjonære geniet, sir Edmund Bickerstaff.
La oss presentere
benglasset hans.
En virkelig dødelig gjenstand.
Selve speilflaten er tildekket for å beskytte dere,
den har en fortryllende tiltrekningskraft…
Det er for mange her. La oss se hvem som kjøper det.
Nødbluss? Hva skal jeg gjøre med disse?
Lag en distraksjon så jeg når frem.
Jeg gir deg et signal.
Dette er sinnssykt.
Jeg har håndtert spesielle relikvier i flere tiår,
dette speilet er det mektigste jeg har sett.
Kanarifuglene kan komme frem.
De er små. De takler ikke dette.
-Opp. -Opp.
Snu deg. Ikke tving meg til å skade deg.
En solid bekreftelse på autentisitet, det er dere nok enige i.
Skal vi begynne på 50 000 pund?
Femti her med en gang. Takk, frue.
Seksti. Takk. Seksti. Sytti bakerst. Ja. Så åtti her.
Åtti tusen pund.
Nitti.
Flo? Flo, jeg tror vi driver.
-Har vi drevet vekk? -Tvilsomt.
Slapp av, jeg sjekker straks.
Drikk. Det holder deg varm.
Blir det ikke ensomt?
Det ensomme relikvielivet?
Mathilda passer på meg.
Det er derfor jeg liker det.
Det og rennende vann.
Mindre skrømt.
Det er også bra for jobben.
Alle tingene som har blitt kastet i elven.
-Du mener dødelige kilder. -Ikke bare kilder.
Kjære eiendeler. En gang elsket, kastet vekk.
Som dette.
Det er fint.
Jeg fant det på en druknet dalmatiner.
Hvem kler det best?
Du.
Jøss.
Jeg så en hegre!
Det var den vi hørte i sted.
-Så du den? -Nei. En hegre?
Har du sett en på nært hold?
De er vakre. Det villeste du har sett.
De hekker nok i Greenwich igjen.
Vil du dra på fugletitting i stedet? Hva er det med deg?
Naturens uendelige majestet. Skjærer gjennom våset.
Flo, nei! Vi blir her for speilet.
Det vet jeg. Men du hadde rett.
Vi har drevet vekk.
Jeg må få oss i posisjon, du bør slippe taket.
Kan jeg få 120? 120 der, takk.
Ser etter 130 nå. 130 der, takk.
Kan jeg få 140? 140 der, tusen takk.
Kan jeg få 150 000 pund? 150 i rommet. 160, takk?
Hundre og seksti, ja. Kan jeg få hundre og søtti…
-Femhundre tusen. -Hva?
Femhundre tusen pund.
Tusen takk, sir.
Kan jeg få 520?
Femhundre og tjue?
Siste sjanse. 520?
Nei? Første gang. Annen gang.
-Femhundre og tjue. Takk, sir. -Hva gjør han?
Femhundre og femti.
-Sekshundre. -Sekshundre og femti.
Mine herrer,
entusiasmen deres overstiger mine høye forventninger.
Kan jeg be om at dere viser finansieringsbevis før vi fortsetter?
Bare en formalitet, selvfølgelig, mine herrer.
Takk, sir.
Tusen takk, sir.
Og du, sir.
Når du er klar, sir.
Han har en kårde. Han er agent!
Pokker. Kom igjen.
-Kom igjen. -Få ham opp hit nå.
Ok. La oss se hvem vi har her.
-Du? -Hvor er den andre?
Det var to av dem.
-Unna vei! -Finn henne.
Ingen forlater dette rommet.
Hun må være her et sted!
Stopp ham, feiginger!
Hvordan kommer vi oss ut?
Den er låst!
Her nede!
Ta det rolig.
Lockwood.
Det går bra. Gi meg kården.
Gi meg benglasset, så vil dette gå raskt.
Kjenner du ham?
Nei, sjef.
Er du sikker?
Ja, sjef.
Overbevis meg.
Hva?
-Jeg visste det! -Hold tilbake!
Jeg er DEPFOK. Dere er omringet. Legg ned våpnene.
Har du familie? Jeg skal finne dem.
Ta ham!
Kom, Lockwood!
George? Vi trenger hjelp.
George!
Kom igjen.
Faen! De sender heisen opp i fjerde. De vet at vi kommer.
Vi må komme oss ut nå!
Hvor er de andre kildene?
Gå!
Lockwood, skjerp deg!
De bare drepte ham.
Jeg vet det. Vi må gå.
-Hva døde han for? -Fordi de er jævler!
Det er fordi jeg er en.
Vær så snill, du kan ikke gjøre dette nå.
-De er her oppe! -Lockwood, se på meg!
Ja. Du hadde rett. Speilet er for viktig.
Kan du bli en nesevis drittsekk igjen og få oss gjennom dette.
Hallo!
-Kom igjen! -Nå er det deres tur!
Trekk tilbake!
VI SKAPER VÅR EGEN SKJEBNE. VI BLIR DET VI GJØR.
Har noen sagt til deg at du ser syk ut og at du virker besatt av speilet?
Hvis jeg hadde ansvaret, ville jeg sagt:
"Du har en aura av desperasjon rundt deg. Du må slappe av, noe spiser deg opp."
Tror du jeg klikker? Jeg har ikke gitt opp.
Se på deg. Du har alle symptomer på skrømttraume.
Du vet ikke hva som skjedde, og jeg forteller ikke.
Jeg har møtt enormt mange som er ødelagt av skrømt,
og jeg ser deg.
Hvor er vi hen?
-Ta oss til kaia. -Nei.
Du er trollbundet.
Vi lukter våre egne. Jeg måtte få deg vekk.
-Du er gal! Du saboterte meg! -Bare fordi jeg liker deg.
Få oss til kaia.
Få oss til kaia!
Unnskyld.
Jeg beklager. Du prøvde bare å hjelpe meg, og jeg kunne skadet deg.
Niks.
Du hadde vært død før du nådde vannet.
George?
Kan du høre meg?
-Er dere på pontongen? -Hører du oss?
Lucy!
-La oss hente dem. -Hva med alt du nettopp sa?
De har speilet.
Jeg er med deg, og Locky tar vare på det.
Du er en agent.
Du fikser dette.
George?
George, kom igjen!
Det er et blodbad der nede.
En imponerende måte å presentere dere på. Dere ødela to fester på en kveld.
Var du på ballet?
-Dere må være Lockwood & Co. -Du er den gjøken med gullsverdet.
"Gullsverdet". Jeg liker det.
Hvordan vet du hvem vi er?
Jeg vet mye om deg, Anthony.
Nå,
gi meg benglasset mitt.
Ikke blant de beste, er du vel? Du har iallfall ambisjoner.
Du skiller deg ut fra sliterne, som den DEPFOK-agenten.
Hvorfor ta så høy risiko for lommerusk?
Ikke snakk om ham.
Kom deg over det.
Jeg hadde fortalt Winkman om ham.
De planla å avslutte med å drepe ham på scenen.
Du ødela virkelig den auksjonen.
Fortalte du det?
Hvordan visste du det?
Hvem er du?
-Er du fra Fittes? -Jeg er jernet i sverdet ditt.
Jeg er flammen som holder liv i ovnene.
Hold kjeft!
Entusiasme og teknikk.
Nok til å gravlegge deg, din pretensiøse jævel.
Oi.
Nedløpsrør. Vi kan klatre ned.
Vi kan ikke ta den veien.
Lucy?
Vi er her. Hvor er dere?
George. Vi er på taket. Vi kommer oss ikke ned.
Kom nært. Vi må kaste det til deg. Ok?
-Hva om jeg mister det? -Det gjør du ikke.
Vi har ikke noe valg. Stol på meg, George.
Det må ned til deg nå.
Få det til DEPFOK.
Vi kommer oss hjem selv. Forstått?
-Forstått. -George, hjelp meg med nettet.
Få oss vekk herfra!
Det var mitt.
Herregud, gi deg! Beneglasset er hos DEPFOK nå. Det er over.
Du forstår ingenting av dette, gjør du vel?
Nei.
Nei, Lockwood.
Han dreper deg!
-Blir du ikke med inn? -Vet ikke om de slipper meg ut igjen.
Kom igjen. Du er sterk nok. Du står rett ved døren.
Ja.
Jeg har et annet forslag.
Hva om vi tar Mathilda til Medway? Glem de folka.
Vi hiver det i vannet, der det er dypt, ingen finner det.
Og etterpå kan vi kanskje dra til den lille øya.
Det hekker mange hegrer der.
Eller noe.
-Du er her allerede, så… -Det er bare… Planen…
Ja.
Greit.
Vi ses.
Flo?
Flo!
Du, meg og hegrene. La oss gjøre det.
Hallo?
Jeg har det.
Tekst: Anya Bratberg