Seuraako kukaan? -Ei.
Mutta Kipps ja se kirjaston hullu voisivatkin.
Näkikö Penelope meitä?
Tämän illan jälkeen tuskin saamme häneltä joulukortteja.
Hän antoi miehelle lippaan, jossa oli sama symboli kuin Fairfaxin suojalaseissa.
Harppuko? -Niin.
Ja Fairfax osoittautui kunnon paskiaiseksi.
Saimme sentään kirjan.
Niin saimme. -Etsitään luupeili.
Viedään tämä loppuun.
SELITTÄMÄTTÖMIÄ KUOLEMIA
AAVEITA KESKUUDESSAMME
TAPPAVA AAVEKOSKETUS
ULKONALIIKKUMISKIELTO ÖISIN
TALOUDEN SOKKI
RAUTA, HOPEA, SUOLA: PARAS PUOLUSTUS
TEKNOLOGIAOSAKKEET
PERUSTUU JONATHAN STROUDIN KIRJOIHIN
ETEVÄ NUORISO AISTII AAVEET
'ONGELMA' 50 VUODEN AJAN
Iltaa, Karim. Paras pysyä huomaamattomissa.
Miksi olemme näin kaukana huutokaupasta? -Etteivät Winkmanin roistot näe meitä.
Jestas. Katso tuota hymyä. Tämä ei pääty hyvin.
Mikä kesti? -Anteeksi. Se meni oudoksi.
Saitteko Dulacin kirjan? -Totta kai. Mikä on suunnitelma?
Huutokauppa alkaa, mutta Winkman sulki lähikadut.
Olemme siis pulassa.
Luota vähän, George. Lontoo ei ole pelkkiä katuja.
Pysykää lähellä älkääkä puhuko.
Miksen itse keksinyt tätä? -Maksat siitä minulle, Locky.
Täälläkö se on? Näyttää autiolta.
Tuo silta vie Fothergill'sin taakse.
Kadulta ei pääse, mutta luukku vie kellariin.
Varmistin, että lukko on auki.
Mene sisään, mutta palaa myös takaisin.
Varoita ensin. En voi odottaa täällä suojattomana. Kutsu radiolla.
Olet paras, Flo.
Odota.
Yhden teistä pitää jäädä. Lähdette sieltä kiireellä.
Jotta pääsemme pakoon, jonkun pitää auttaa tässä.
Vedetään pitkää tikkua.
Tuo kiltteys on sietämätöntä. Minä selvästi.
Eikö haittaa? -Tietysti haittaa.
Mutta paskat siitä. Bickerstaffin luupeili pitää saada.
Älkää mokatko.
Olkaa varovaisia. He ovat pahempia kuin aaveet.
Siis lukossa.
Ota tuokin. Siellä on lisää. -Tule.
Voi paska.
Tuo se tänne alas.
Laske se tähän.
Voi paska. Luukku ei ole lukossa.
Jos Julius näkee…
Haetaan toinen.
Selvä. Hetki vain.
Tuon oven toisella puolella on 30 miestä, jotka tappavat teidät.
Kahdet jalanjäljet.
Näin vilauksen säilästä.
Kolme sekuntia aikaa tulla esiin.
Jestas, olette lapsia. -Olemme agentteja. PTVM lähetti meidät.
Oletan, että sinutkin. -Olet peitetehtävissä.
Onko täällä muita agentteja? -Ei ole.
Eikä teitäkään. Te lähdette nyt heti.
Autetaan toisiamme. Mekin haluamme peilin.
Minä soluttaudun Winkmanin organisaatioon. Te ette pilaa sitä.
Et ymmärrä. Se peili on… -Kuuntele.
En ole nähnyt perhettäni viiteen kuukauteen.
Tämä on minun työtäni.
Tajuatteko yhtään, mitä nämä ihmiset tekevät vihollisilleen?
Mitä tynnyreissä on?
Et halua tietää.
Entä lukko? -Minulla ei ole avainta.
Emme lähde ilman peiliä.
Olen PTVM:stä ja käsken teidän häipyä ennen kuin tapatatte meidät kaikki.
Täältä on ovi suoraan satamaan.
Minä lähden ja kävelen sen ohi.
Kun vartijat siirtyvät, juoskaa katsomatta taakse.
En voi auttaa muuten. Jos jäätte kiinni, olette omillanne.
Selvä.
Auttakaa. -Meidän piti pysyä tässä.
Herra Winkman antoi luvan.
Tule äkkiä.
Tästä pääsemme ulos.
Mitä sinä teet? Älä vain seiso siinä.
Ei käy. Et saa tehdä sitä. -En voi luovuttaa nyt. Peili pitää saada.
Kutsutaan PTVM. Meillä ei ole koulutusta tähän.
Tule. Hän otti riskin vuoksemme.
Mene.
Minun pitää jäädä.
Heillä on kaavut.
Miksi teet näin? Olisimme päässeet ulos.
Olisit mennyt. Käskin sinun mennä enkä jäädä.
Lähtisinkö täältä ilman sinua? Jättäisinkö sinut vain kuolemaan?
George, tarvitsemme toisen tien ulos.
George. -Jumalauta.
Uskomatonta, että pystyt valehtelemaan itsellesi noin.
Miten niin? -Mistä aloittaisin?
Tämä keikka on karannut käsistä, muttet suostu myöntämään sitä.
Välität vain voitosta.
Se on pakkomielle. -Totta kai välitän voitosta.
On pakko. Minulla ei ole ketään korjaamassa asioita, jos en voita.
Vai niin.
Jos en kerro itsestäni jotain, se on varmaan omaksi parhaaksesi.
Paskapuhetta.
Juhlissa olit kauhuissasi ajatuksesta, että jätän sinut.
Sait minut uskomaan, että me kolme voisimme olla perhe.
Lockwood & Co ei voi olla sitä, koska sen sisin olet sinä.
Sinun sisimpäsi on pelkkä… -Mikä?
Kylmä, kuollut kivisydänkö? -Ehkä.
Mutta kukapa tietää, koska et avaa sitä kenellekään.
Lähentymisestä ei seuraa mitään hyvää. Kaikki päättyy, ja ihmiset lähtevät.
Kun oma aikani koittaa, en aio jättää ketään -
toivomaan joka yö, että astuisin ovesta sisään vielä kerran.
Sitten et olisi saanut päästää minua ja Georgea sisään,
koska nyt on liian myöhäistä.
Kaksi miestä palaa pian tynnyrin kanssa. Kumpikaan meistä ei saa päätyä sen sisään.
Mitä muuta haluatkin sanoa minusta, Lucy, se saa odottaa.
Pue tämä.
Ole kiltti, Lucy.
Onneksi tuli tämä sumu. Winkmanin pojat eivät huomaa meitä täältä.
Oletko kunnossa, Georgie? Saanko sanoa Georgie?
Seuraathan sijaintiamme? -Homma hoidossa.
Ei hätää. Menemme, kun saamme merkin.
Kauankohan heillä kestää?
En sanonut Lockylle, mutta minulla on toinenkin meno.
Mitä? -Kuulin yhdestä jutusta Greenwichissä.
Jos heillä kestää, voimme mennä.
Eikä. Heidät pitää auttaa pakoon. -En aio jättää heitä pulaan.
Mutta tässä odotellessa… -Mikä se toinen esine on?
Riivattu hammasharja vai lumoava vanha saapas?
Kuulitko tuon? -Mikä se on?
Vieras ei ylitä juoksevaa vettä. -Maailmassa on muutakin kuin ongelma.
Oletko varma, että näit jotain?
Georgie, missä olet? -Veneessä kahelin kanssa.
Mutta missä olet? -Joella.
Mutta missä? -En tiedä.
Olet minun kanssani ja turvassa.
Laske siis säiläsi.
Pysy tyynenä. -Pysy itse.
Iltaa, hyvät naiset ja herrat.
Tervetuloa, myöhästelijät.
Lupaan… -Pitäkää hauskaa.
…että tämä yö on matkanne arvoinen.
Meillä on tänään huutokaupattavana paljon esineitä,
kuten Dunkerquen rannoilta löytynyt savukerasia,
joka on täynnä kaatuneen sotilaan kärsimystä.
Sekä lähde, johon on sidottu eräs maamme ahkerimmista murhaajista,
Anne-Marie Nelson.
Haluamme peilin. -Niin!
Totta kai.
Tässä se on. Mikä harvinaisuus.
Tämä kohde on juoksuttanut PTVM:n ahkeria työntekijöitä viime päivät.
Se saatiin suurella vaivalla -
nerokkaan visionäärin, Sir Edmund Bickerstaffin haudasta.
Esittelemme teille -
hänen luupeilinsä.
Todella tappava esine.
Peilipinta, joka on peitetty teidän suojaksenne,
huokuu lumoavaa vetovoimaa, joka on voimakkaampi…
Täällä on liikaa väkeä. Katsotaan, kuka sen ostaa.
Soihtujako? Mitä minä näillä teen?
Tarvitsen harhautuksen päästäkseni peilin luo. Odota merkkiäni.
Tämä on järjetöntä.
Olen käsitellyt paranormaaleja reliikkejä jo vuosikymmeniä,
mutta tämä peili on voimakkain kohtaamani esine.
Kanarialinnut saavat tulla. -He ovat lapsia. He eivät kestä tätä.
Ylös siitä.
Käänny. Älä pakota satuttamaan.
Mitä vakuuttavin aitouden todennus, vai mitä sanotte?
Aloitetaan siis tarjoukset 50 000 punnasta.
Edessä heti 50, kiitos.
60, kiitos. 70 siellä takana.
Kuuluuko 80?
90.
Flo, taidamme ajelehtia.
Kadotimmeko sijainnin? -Tuskinpa.
Älä huoli. Tarkistan kohta.
Juo, niin pysyt lämpimänä.
Eikö reliikkinaisen erakkoelämä käy yksinäiseksi?
Mathilda huolehtii minusta.
Yksinäisyyden vuoksi pidän tästä. Sekä juoksevan veden vuoksi.
Vähemmän aaveita.
Se auttaa myös työssäni. Jokeen päätyy vuosisatojen aikana kaikkea kivaa.
Siis tappavia lähteitä. -Ei pelkkiä lähteitä.
Rakkaita aarteita, jotka on sitten heitetty pois, kuten tämä.
Onpa hieno.
Löytyi hukkuneen dalmatialaisen kaulasta. Kummalle sopii paremmin?
Sinulle.
Eikä.
Näin haikaran.
Sen ääni siis kuului aiemmin. Näitkö sen?
En. Haikarako? -Oletko nähnyt sellaista läheltä?
Ne ovat kauniita. Villeimpiä näkemiäni eläimiä.
Greenwichin satamassa on kai taas pesä.
Hylkäätkö tehtävän lintubongauksen takia? Mitä peliä tämä on?
Luonnon ääretön mahtavuus päihittää kaiken paskan.
Flo, älä! Jäämme odottamaan peiliä.
Tietysti, mutta olit oikeassa.
Me olemme ajelehtineet. Sijainti pitää korjata, joten päästä irti.
Kuuluuko 120? 120, kiitos.
Entä 130? 130, kiitos.
Kuuluuko 140? 140, paljon kiitoksia.
Kuuluuko 150 000 puntaa tästä kohteesta? 150 huudettu.
Entä 160?
160, kiitos. Kuuluuko 170?
500 000 puntaa. -Mitä?
500 000 puntaa.
Paljon kiitoksia.
Tarjotaanko 520?
Kuuluuko 520?
Vielä ehtii tarjota 520.
Eikö kukaan? Ensimmäinen, toinen…
520, paljon kiitoksia. -Mitä hän tekee?
550.
600.
650.
Hyvät herrat,
innostuksenne tähän kohteeseen ylittää korkeat odotukseni.
Pyydän, että todistatte maksukykynne ennen kuin jatkamme.
Pelkkä muodollisuus, hyvät herrat.
Kiitoksia.
Hyvä, kiitos.
Sitten te.
Kaikessa rauhassa.
Hänellä on säilä. Hän on agentti!
Voi paska. Syty nyt.
Syty jo. -Tuokaa hänet tänne.
Selvä. Katsotaanpa, kuka olet.
Sinä. -Missä se toinen on?
Heitä oli kaksi.
Pois tieltä. -Etsikää hänet.
Kukaan ei lähde täältä.
Hänen täytyy olla täällä jossain.
Pysäyttäkää hänet, senkin pelkurit!
Miten pääsemme täältä?
Ovi on lukossa.
Täällä.
Rauhassa.
Lockwood.
Ei hätää. Anna säilä.
Anna luupeili, niin tämä käy nopeasti.
Tunnetko hänet? -En tunne, pomo.
Oletko varma?
Olen.
Vakuuta minut.
Mitä?
Arvasin, senkin käärme.
Perääntykää! PTVM on saartanut paikan. Laskekaa aseet.
Etsin perheesi.
Kimppuun.
Tule, Lockwood!
George, tarvitsemme apua.
George!
Äkkiä nyt.
Hitto. Hissi pysähtyy neloskerroksessa. He tietävät tulostamme.
Meidän pitää häipyä heti.
Missä muut lähteet ovat?
Mene.
Lockwood, ryhdistäydy!
Hänet vain tapettiin. -Mutta meidän pitää mennä.
Minkä takia hän kuoli? -Paskiaisten!
Minun takiani.
Lockwood, et saa tehdä tätä nyt.
He ovat täällä! -Katso minua!
Niin, olit oikeassa. Peili on tärkeä.
Palaa nyt röyhkeäksi munapääksi ja hoida meidät ulos täältä.
Terve!
Olette seuraavat.
Perääntykää!
LUOMME OMAN KOHTALOMME. MUOKKAAMME ITSEMME TEOILLAMME.
Kertoivatko kollegasi, ettet näytä hyvältä vaan pakkomielteiseltä peilin suhteen?
Jos olisit vastuullani, sanoisin: "Georgie, sinusta huokuu epätoivo.
Sinun pitää vetäytyä, koska jokin jäytää sinua."
Olenko sekoamassa? En sentään luovuttanut. Entä itse? Olet aavetrauman ilmentymä.
Et tiedä, mitä tapahtui, enkä aio kertoa.
Olen nähnyt lukemattomia aaveista seonneita nuoria. Näen sinutkin.
Minne olet vienyt meidät?
Vie meidät laituriin. -Ei käy.
Olet lumoutunut. Tunnistan tuon. Siksi vein sinut pois sen luota.
Olet hullu. Sabotoit minut! -Vain koska pidän sinusta.
Vie meidät laituriin.
Vie meidät sinne!
Pyydän anteeksi. Yritit vain auttaa, mutta olin lähellä satuttaa sinua.
Etkä. Säilästä huolimatta olisit kuollut ennen kuin olisit osunut veteen.
George. Kuuletko minua? -Kuulen. Oletteko laiturilla?
Kuuletko meitä? -Lucy.
Haetaan heidät. -Entä se, mitä sanoit äsken?
Peili on heillä.
Vahdin sinua, eikä Locky päästä siitä irti.
Olet agentti.
Pystyt siihen.
George. Vastaa nyt.
Siellä on kunnon verilöyly.
Vaikuttava esiintulo. Pilasitte jo toiset juhlat tänään.
Olitko juhlissa?
Olette kai Lockwood & Co. -Olet se ääliö, jolla on kultainen terä.
Kultaterä. Kuulostaa hyvältä.
Mistä tiedät, keitä olemme?
Tiedän sinusta paljon muutakin, Anthony.
No niin.
Antakaa minulle luupeilini.
Sinusta ei juuri ole vastusta. Olet sentään kunnianhimoinen.
Se erottaa sinut pohjasakasta, kuten siitä PTVM-agentista.
Miksi tehdä niin vaarallista pienipalkkaista työtä?
Tuo riittää hänestä.
Unohda hänet.
Olin jo kertonut Winkmanille hänestä.
Hänet kai aiottiin tappaa lavalla loppuhuipennuksena.
Pilasit huutokaupan lopun.
Sinäkö kerroit?
Mistä tiesit?
Kuka sinä olet?
Oletko Fittes?
Olen rauta miekassasi.
Olen liekki, joka pitää uunit palamassa.
Pää kiinni.
Intoa ja tekniikkaa.
Kuolemaksesi asti, senkin mahtaileva ääliö.
Voimme laskeutua syöksyputkea pitkin.
Näin ei pääse pakoon.
Lucy.
Me tulimme. Missä olette?
George. Olemme katolla.
Emme pääse laiturille.
Tulkaa lähemmäs. Heitämme sen teille. -Entä jos se hukkuu jokeen?
Ei huku. Eikä ole vaihtoehtoja. Luota minuun. Sen pitää tulla sinne alas.
Ota se kiinni ja vie PTVM:lle.
Pääsemme itse kotiin. Onko selvä?
Selvä. -George, auta verkon kanssa.
Häivytään täältä.
Se oli minun.
Jestas, luovuta jo. Luupeili on nyt PTVM:llä. Se on ohi.
Et ymmärrä tätä peliä lainkaan.
Ei, älä.
Ei, Lockwood. -Lucy, hän tappaa sinut.
Etkö tule sisään? -En ehkä pääsisi enää ulos.
Olet kyllä tarpeeksi vahva. Olet kirjaimellisesti jo ovella.
Niin.
Minulla on toinenkin idea.
Mennään Mathildalla Medwaylle.
Unohdetaan heidät. Pudotetaan se niin syvään kohtaan, ettei sitä löydetä.
Sitten voisimme mennä eräälle saarelle.
Siellä pesii paljon haikaroita.
Tai antaa olla.
Olet jo täällä, joten… -Suunnitelma vain on tämä.
Niin.
Hyvä.
Nähdään.
Flo.
Flo!
Sinä, minä ja haikarat. Tehdään se.
Hei. Minä sain sen.
Tekstitys: Kaisa Innes