-Du är uppe tidigt. -Ja.
Jag tänkte förbereda lite, men den vägrar samarbeta.
-Är du okej? -Ja. Varför skulle jag inte vara det?
Oroa dig inte för skallen. Vi ligger redan steget före Kipps team.
Vi kommer vara klara på kyrkogården innan de ätit sina frukostflingor. Juice?
-Tänk om den menade spegeln? -Va?
Skallen. Den sa att döden är på väg. Tänk om spegeln är döden?
Då tycker jag vi låter den komma. Tillsammans klarar vi allt.
-Då går jag och lägger mig igen. -Jag menade oss alla.
Det där hinner du inte. Du kan köpa en på vägen till arkiven.
-Skulle vi inte till kyrkogården? -Jo, vi ska det. Kom nu.
Du måste gå till arkiven och ta reda på allt du kan om spegeln och Bickerstaff.
-Idag är en viktig dag. -Bara på grund av ditt fjantiga vad.
Är du sur för det än?
Har du glömt allt vi offrat för den här agenturen?
Om jag förlorar jobbet kommer mina föräldrar…
-Vi kommer inte förlora. -Jaså? Hur vet du det? Är du synsk?
Jag hinner inte ens ta en kopp kaffe.
-Än mindre undersöka brottsplatsen. -Nu räcker det.
Följ med oss. Undersök brottsplatsen. Gå sen till arkiven och sök information.
Och Lockwood…
Kom igen, ge honom två pund så han kan köpa en kopp kaffe.
Skit också. Vi är visst inte ett steg före längre.
-God eftermiddag, Tony. -Stick iväg, Kipps. Vi är upptagna.
Kat och jag undrade vad du tänker göra när du förlorar
och dina kompisar måste kräla tillbaka till var de nu kom ifrån.
Vad ska du göra alldeles ensam i ditt stora, tomma hus?
Så sorgligt.
-Ignorera dem. -Vi ska visa dem.
-Hur känns huvudet idag? -Okej. En liten bula bara.
Den här röran är värre. Vi var så nära ett genombrott med spegeln.
Jag sa att fler än ett barn borde vaktat dörren och…
Mr Kipps tror att det var ett insiderjobb.
Reliktjuvar brukar inte vara så snabba.
Skitungen till vakt måste ha berättat att han vaktade nåt unikt.
-Skitungen som de slog ner? -Det är därför försäkringar finns.
Nu när DEPFOK stoppat all aktivitet på kyrkogården,
kommer vi att kräva en rejäl ersättning.
Det handlar inte om pengarna. Det är en unik artefakt.
Kan du lägga av, Pam? Det är bara en fjantig relik.
Nej, det är det inte.
Vi tar en titt därinne.
Vad mer kan jag stå till tjänst med?
Kipps har fel. Nattvakterna vet hur farliga reliker och reliktjuvar är.
Med tanke på hur värdefull den är, måste de varit minst två.
-Jag håller med. -Hur kom de in utan att upptäckas?
Huvudingången var välbevakad och DEPFOK bekräftade att dörren var låst.
Vad är det här?
En bricka från Tendy's.
-Har en agent gjort det här? -Agenter som jobbar med reliktjuvar?
Eller agenter som visste att alla skulle skylla på reliktjuvar.
-Intressant. -Är du glad att jag följde med?
Mycket. Vi har övertaget igen. Nu ser vi till att det förblir så.
George, nu får du åka till arkiven.
George?
George.
Du måste gå nu. Bobby Vernon har haft hela morgonen på sig.
Han behöver bara trycka på en knapp i sin databas.
Ja, men hur kul är det?
Vad är det med honom?
Han är sur. Han vill hellre vara här med oss.
Men det är hans jobb att leta information, han kommer snart över det.
Vad gör vi nu?
Rollspel. Vi låtsas att vi är reliktjuvar.
Hur tar vi oss in och ut utan att blir upptäckta?
Vi hoppar över muren vid kanalen.
Vattnet gör det säkrare och det ligger en bit bort.
Om jag behövde slå ner nån, skulle ingen höra deras skrik.
Det där var oroväckande lätt för dig.
Nu går vi, innan nån annan kommer på samma sak.
Vad gör du här? Du skulle ju till arkiven.
Titta i vattnet.
Jag känner honom.
VÅG AV OFÖRKLARLIGA DÖDSFALL
SPÖKEN FINNS ÖVERALLT
SPÖKBERÖRING DÖDAR
DÖDSFALL
UTEGÅNGSFÖRBUD TRÄDER I KRAFT
EKONOMISK CHOCK
JÄRN, SILVER, SALT: VÅRT BÄSTA FÖRSVAR
TEKNOLOGIAKTIER
BASERAD PÅ JONATHAN STROUDS ROMANER
UNGDOMAR FÖRNIMMER SPÖKEN
DÖDSFALL
'PROBLEMET' 50 ÅR SENARE
Danny Clough var en av de äldre agenterna när jag började. Han hjälpte mig.
Han räddade mig flera gånger.
Han hade ingen aning om hur cool han var.
Varför blev han då…
…en reliktjuv?
Jag beklagar.
Vi säger inget om det här. Vi måste ta reda på vem hans partner var.
Vi har muddrat hela området. Ingen spegel.
Vet ni vem han är?
Inte än, men han har tatueringar som en reliktjuv.
Vem tror du gjorde så mot hans ögon?
Ingen.
Han hade ögonvävnad under naglarna.
Skadorna är självförvållade, en reaktion på det han såg i spegeln.
Ni måste börja göra framsteg. Om den skulle hamna i fel händer…
Du kan lita på oss.
Fittes kommer att förhöra varenda reliktjuv de kan hitta.
Vi måste vara snabbare. Smartare.
-George. -Till arkiven, jag vet. Vad ska ni göra?
Vi måste gå nu, jag förklarar sen.
Vi ses hemma vid midnatt, så äter vi frukost.
Är det säkert att du är okej? Med tanke på Danny.
-Jag kände honom knappt. -Det kan kännas jobbigt ändå.
Jag har en vän som kan hjälpa oss, som jobbar på floden. Kom igen.
-En dagsbiljett. -Det är fullt.
Jag tar inte mycket plats.
-Jag söker information om ett fall. -Inte idag.
-Snälla, det är viktigt. -Då borde du kommit tidigare.
Strunt samma.
Mr Karim.
Jag tror att jag kan gissa vad du gör här. Bickerstaff?
Ja, men jag skulle precis gå. Det är fullt.
Vet du att jag sitter i styrelsen? Det kan jag utnyttja ibland.
Vår hemlighet. Kom.
Är det säkert? Du har räddat min dag. Vad gör du här?
Jag behöver ro. Det är så lugnt och skönt här.
Jag håller med.
Jag hoppas att de fortfarande håller till här.
Reliktjuvarna? Tror du inte de gömmer sig eftersom Fittes letar efter dem?
-Jo, men denna är lite annorlunda. -Hur då? Inte ett elakt, tjuvaktigt kräk?
Vi behöver hennes hjälp, så försök att vara snäll. Okej?
Jag är väl alltid snäll?
Vänta.
Hennes?
Hörde du det där?
Vem har lämnat dig här?
Spring!
En Ismö!
Lockwood!
Vad hände?
Det var jag.
God kväll, Locky.
-Vem är ditt nya fruntimmer? -Ursäkta?
Det här är min kollega, Lucy Carlyle.
Lucy, det här är Florence Bonnard. Även kallad Flo Bones.
Flodens bästa relikjägare.
Tack för hjälpen. Jag har letat efter hennes kvarlevor ett tag nu.
Jag hjälper dig så gärna.
Vi dog nästan för att du var så långsam. Jag vet att du hörde oss.
Man kan inte springa ifrån en Ismö, det vet ju alla.
Hittar man inte källan är det kört.
Speciellt om man är lite…
-Vad? -Korkad.
Vem var hon?
Elisabeth Creevey.
En viktoriansk bebishandlare som betalades för att adoptera bort barn till bra hem,
men hon behöll pengarna och dränkte barnen.
Reliker med så här dålig energi kan jag sälja dyrt.
-Pengarna lär räcka länge. -Du är sjuk.
Vi försörjer oss alla på de döda.
Den enda skillnaden är att ni är slavar i ett system som drivs av de rika.
Jag är åtminstone fri.
Skitsnack.
Vi hjälper folk. Reliktjuvar är onda. Även tjejerna.
-Tjejen. Jag är den enda. Min egen chef. -Det är inget att vara stolt över.
Inget att skämmas för heller.
Den här floden är full av spöken efter män som mördat sedan staden grundades.
Nästan alla flickspöken är deras offer.
De här är bara värdefulla för att hon var så ovanlig.
En kvinnlig seriemördare? Vilken förebild. Tryck det på en T-shirt. Kan vi gå nu?
Det är världen som fick kvinnor att ge bort sina barn som är ond.
Det kommer aldrig att ändras.
Vänta, Flo.
Jag känner en köpare. På Foundling Museum.
Du skulle få bra betalt och de skulle vara säkra där.
Och bli anhållen på köpet? Nej, tack.
Du kan vara anonym, jag agerar mellanhand.
Du är snäll du, Locky. Vilket förstås är lättare när man är rik.
I gengäld berättar du vad du vet om Danny Clough.
Vad har hänt Danny?
FÖRSVUNNA MARY DULAC PUBLICERAR MEMOARER
OKÄND GALEN KVINNA KOPPLING TILL BICKERSTAFF?
GÄST FÖRSVUNNEN FRÅN FEST HOS BICKERSTAFF
Mr Karim? Utegångsförbudet har börjat. Vi borde gå.
-Hittade du vad du sökte? -Jag har börjat åtminstone, tack vare dig.
Vad bra att jag kunde hjälpa till.
-Några roliga planer för kvällen? -Absolut.
Jag tänkte rengöra ugnen. Igen.
Okej. Annars bor jag här i närheten, om du är sugen på lite mat?
Du måste vara hungrig.
Fast dina vänner kanske väntar på dig?
Nej. Det låter trevligt.
Toppen.
Stackars Cloughy. Han bjöd ut mig en gång.
-Han hade druckit, så klart. -Så klart?
Ja, han drack alltid. Det var nog därför de lyckades övertala honom.
-Vem? -Parasiterna.
-Avskum… -Hjälpte inte Tendy's honom?
-Han måste jobbat där länge. -De brydde sig inte. Han var på väg ut.
-Hans talang hade försvagats. -Vem var Dannys partner?
Som bara lämnade honom där.
Det var säkert Jack Carver.
Men honom vill ni inte hitta, tro mig.
Det måste vi.
Det här är viktigt, Flo. Snälla.
Lämna ett meddelande där, så kanske han letar upp er.
Men det måste vara rätt meddelande. Ett som han inte kan ignorera.
"Vi känner till spegeln."
-Och vår adress? Är du helt galen? -Vi måste få tag på honom.
Han är vårt enda hopp.
Berätta om deras nätverk. Hur transporterar de varorna?
De jobbar med Julius Winkman.
Han och hans fru är antikhandlare i Bermondsey.
-Men allvarligt, håll er ifrån dem. -Vad menar du?
För att uttrycka mig tydligare, dödar inte Carver er, kommer de göra det.
Tack, Flo. Här.
Så att du kan minnas Danny som han var innan.
Jag blir alltid förvånad när du dyker upp.
Att du fortfarande lever.
Jag ser att du gillar Thoth. Han är en dödsgud, eller hur?
Du är den första gästen jag haft som känner till hans namn.
-Det står på sockeln. -Ja, men du uttalade det rätt.
Han är skriftens, vetenskapens och visdomens gud. Och en dödsgud.
Ja. Men inte lika betydande som Rashnu, till exempel.
Den persiska domaren av de döda.
Ängeln som står mellan vår värld och nästa,
och skickar själar till Lögnernas hus eller Sångernas hus.
Nu skryter du bara.
Du anar inte hur trevligt det är att ha nån att skryta för, ms Joplin.
Kalla mig Pamela.
Vad studerade du idag?
Mitt favoritämne, Problemets tidiga år.
Det studerar jag också.
Har du några teorier? Misstag som begåtts? Tror du att nån visste vad de gjorde?
Konspirationsteorier och alternativ historia lockar inte mig.
För mig är det främst nostalgi.
-Du fanns inte innan Problemet började. -Rätt svarat.
Nej, det gjorde jag inte. Men när jag var ung var allt ganska nytt.
Så dina föräldrar kom ihåg hur det var?
De försökte hålla fast vid den världen, vilket uppenbarligen var omöjligt.
Det måste varit fantastiskt för dem att du hade talanger som kunde hjälpa dem.
Jag hade ingen talang.
Ingen alls?
Inte det minsta.
Jag hade gärna upplevt det du och dina vänner har.
Men det fick mig att vilja lära mig mer.
Pamela.
Såg du nåt när vi tittade in i spegeln?
Gjorde du?
Inte direkt. Det gick så fort. Men…
…det kändes som…
Det är svårt att beskriva, men…
…jag ville se mer.
-Känner du också det? -Ja, naturligtvis.
Men jag har nog alltid känt så.
Jag borde nog åka hem nu, nån kanske märkt att jag inte är där.
Osannolikt, men man vet aldrig.
Borde vi inte ta taxi?
-Det är en härlig kväll för att spatsera. -Sa ingen nånsin.
-Hur träffade du Flo? -Jag minns inte. Det var länge sen.
-Har hon alltid varit likadan? -Ja. Men hon menar väl.
-Hon bryr sig om dig. -Hon är bara en orolig person.
Glöm det nu. Vi vet inte när Carver får meddelandet, så vi måste skynda oss.
Därför borde vi ta en taxi.
-Vi är inte på väg hem. -Det är midnatt, George väntar.
-Han blir glad när vi kommer med spegeln. -Nej, inte Winkman's?
Du hörde vad Barnes sa, den är livsfarlig. Vem vet vem som kommer köpa den i morgon.
Och det är lättare att stjäla saker på natten.
Vi går ändå förbi det.
Hon sa att de kommer döda oss. Det hörde du också.
Ja, men Flo oroar sig alltid. Jag är inte orolig. Är du?
Vi kan inte ta oss in. Vi kommer tillbaka i morgon.
-Du kan låtsas vara en kund… -Vi kollar i gränden.
Betydligt enklare.
Det här känns inte bra.
Kan du höra spegeln?
Det är för många ljud. Så många signaler att det inte går att urskilja nåt.
Från allt det här.
De är reliker.
Den psykiska laddningen är kvar. Den här har ingen trevlig historia.
Kom nu.
Vi går vidare.
Säg till om du hör den.
Vänta.
Är det den?
Nej, det är nåt levande. Vi borde gå. Eller gömma oss.
Du har rätt.
Det låter mekaniskt.
Jag hör inga fotsteg.
Om nån kommer, göm dig.
Lockwood.
Hej.
Fara.
Jag har tappat bort en sak.
Kan du hjälpa mig att hitta den?
Det är en spegel.
En speciell spegel.
Den liksom surrar.
Som ett bi.
Har du hört den här nånstans?
Kan du visa mig var?
-Du får ju inte prata med främlingar. -Du måste vara…
Leopold, hämta din far.
Vilken agentur jobbar du för? Jag känner inte igen uniformen.
Jag är ingen agent.
Jag är en tjuv. Du borde ringa polisen.
Du hade en värja.
Dessutom finns det ingen tjuv som är så dum att han försöker råna mig.
Okej.
Jag är en hemlig agent. Från Fittes.
Ring DEPFOK och anmäl mig.
Fittes har redan varit här idag. Under våra ordinarie öppettider.
De var mycket civiliserade.
Till skillnad från dig.
Jag tror inte att jag behöver ringa DEPFOK.
Kom igen, mr Winkman. Det där behövs inte.
Vi kan säkert nå en överenskommelse.
Jag har tillgång till några extremt värdefulla antikviteter.
Jag skulle tro att du är ute efter samma sak som Fittes var. Har jag rätt?
Berätta nu vem du är
och vem som har skickat dig.
Eller ska jag rita några vackra bilder på ditt vackra ansikte?
Om du gör det måste du döda mig. Du kommer få problem om du dödar en agent.
Kanske.
Ja.
Fast…
…vissa unga män har en tendens att välja ett visst sorts slut.
Introvert. Utbildad. Tyngd av dödens ständiga närvaro.
Om dina handleder skulle skäras av med din egen kniv,
skulle nån bli förvånad?
Ja, det skulle de.
Mina vänner.
Okej. Då börjar vi med det.
Vem vet att du är här?
Ingen.
Ingen?
Det är sant, förlåt. Jag lovar.
Jag jobbar alltid ensam. Kom igen, ställ nästa fråga.
Okej.
Vem vet att du är här?
Kom igen.
Leopold, eller hur?
Jag vet att den är där.
Spegeln.
Håller den dig vaken?
Du har talang.
Jag är också en lyssnare.
Är det din leksak? Får jag lyssna på den?
Du far illa.
Det gör min vän också.
Vet du var han är?
Kan du hjälpa mig att hitta honom?
Snälla.
Vad är det?
Sa hon nåt?
Det hann hon inte. Men hon är frågvis. En lyssnare.
-Hon vet var den är. -Din kollega, antar jag?
Jag har aldrig sett henne förut.
Leopold, gå och lägg dig och stanna där.
Låt honom stanna. Han lyder ju ändå inte. Han kan gott få se hur världen fungerar.
Rör henne inte.
Hon är bara praktikant. Hon vet inget.
Så hon är mer än bara en kollega.
Är hon din vän?
-Tillhör hon din familj? -Nej. Släpp henne.
Då har vi en självmordspakt.
Det blir perfekt.
Okej, jag ska berätta allt. Du har rätt. Ingen skulle bli förvånad om jag dog.
Alla har väntat på det.
Så låt mig gärna slippa eländet, men låt henne gå.
Hon har så mycket att leva för. Hon kommer inte säga nåt, jag lovar.
Winkman, lyssna på mig. Jag menar allvar. Jag menar det.
Gör vad du vill med mig. Jag bryr mig inte. Det är sant.
Är vi överens?
Jag dödar henne sist, så du inte behöver se på.
Du börjar bli blödig, älskade Julius.
Kanske det.
Leopold, flytta dig!
Tar ni ett enda steg så kastar jag den.
-Utmana mig inte! -Nej, Julius!
Jag kommer hitta dig, pojk. Jag kommer stycka dig och mala ner dig.
Och jag kommer slita huden av dig!
Det är bäst att du springer. Jag kommer räkna till tio!
Ett!
Två!
-Vad i helvete var det där? -Flo hade rätt. Jäkla galningar.
Inte dem. Du.
-Du bad praktiskt taget om att bli dödad. -Jag offrade mig som en gentleman.
Skitsnack. Om jag inte kvicknat till, hade du varit död.
Det är inte sant. Jag hade en plan.
Okej, berätta. Vad var din plan?
Jag hade haft en plan, om det blivit nödvändigt.
Jag kommer alltid på nåt.
Vad är det med dig?
Du kan prata med mig.
Ja, jag vet det.
Nå?
Herregud. Varför bryr jag mig ens? Kom nu så går vi.
Jag går inte dit igen. De kan behålla spegeln.
-Såg du var den var? -Inlåst. De kommer säkert flytta den nu.
-Winkman och Carver får inte komma undan. -Skit också.
Vad?
Carver. Han har fått meddelandet och George är ensam hemma.
Nu tar vi en taxi.
Ni sa midnatt!
-Har du varit vaken hela tiden? -Ja. Var är spegeln? Var har ni varit?
Jag berättar sen.
Vem är det?
Det är Carver.
-Vem är Carver? -Dannys partner.
Herregud.
Lucy, ring efter en ambulans.
Vem gjorde det här?
-Benglas… -Vad sa han?
Benglas? Vad betyder det?
Är det spegeln?
Sju. Inte en.
Sju vad?
Har du tittat i den?
Vad såg du?
Hemska saker.
Följ med mig.
Vart? Vart nånstans?
Vad hörde du?
Han vill att vi följer med honom.
Lucy.
Han är död.
Undertexter: Lina Olsson