DRICK MIG
Hallå?
Grabbar?
Jagar de vålnader utan mig?
Du borde vetat att det var en avrättningsplats.
Jag hann inte söka information, igen!
De hann ta reda på det. De visste precis vad de stod inför.
De behöver inte söka i bibliotek och kyrkor!
Hej.
-Hur känner du dig? -Som vanligt.
-Tack för sovmorgonen. -Är du verkligen okej?
Ja, jag mår bra. Ni då? Jag antar att ni inte hittade vålnaden?
Jodå.
Sen hittade vi 13 till, eller hur, George?
En hel spöksamling. Och vi hade inga bloss, eller hur?
-Hur klarade ni det? -Vi blev räddade.
Vi blev inte "räddade".
Ojdå.
Kipps team?
Snobbiga medelmåttor.
De räddade våra liv, dödade vålnaderna och säkrade källan.
-Det var rätt tjusigt. -Fick ni betalt?
Nej, men det är inte vad det här handlar om.
Han låtsades som ingenting. Som om Combe Carey Hall aldrig hänt.
Han får säkert inte prata om det.
Men han kunde visat att han vet. Han saknar all respekt.
Men du vet att han vet.
Men han visar inte att han vet.
Det var irriterande. Lögnen, tillsammans med Kipps ansikte…
Gör att man bara vill se honom
dö.
Förlåt. Det har varit en lång natt.
Säg att vi har te.
Inser du att du sov i 14 timmar?
Gjorde jag? Jag minns inte att jag gick och la mig.
Minns du att vi bar dig? Vi hittade dig medvetslös i källaren.
-Va? -Minns du ingenting?
Nej. Bara att jag plockade undan papperna, men inget efter det.
Du har inga hallucinationer?
-Du hör inga konstiga röster? -Nej. Som jag sa, det känns som vanligt.
Vi har inga möten inbokade. Det är säkert galna mrs Wick igen.
Du är inte otrevlig nog mot henne. Jag ska visa dig.
Hej. Mr Lockwood?
Ja. Stig in.
Kom. Det är en riktig klient.
Jag är Sebastian Saunders, och det här är min partner, Pamela Joplin.
Affärspartner. Vi är Sweet Dreams Excavations.
-Ni kanske hört talas om oss? -Ni är gravgrävare?
Vi föredrar "utgrävning och sanering".
Du har säkert sett rubrikerna, mr Lockwood.
Efter alla onödiga dödsfall kräver DEPFOK nu att alla kommuner
försöker identifiera vilka kyrkogårdar som är i riskzonen.
Vi arbetar för tillfället med kyrkogården vid Kensal Green.
-Det låter fantastiskt. -Tack.
Pam brukar identifiera potentiella problem innan de hinner utgöra nån riktig fara.
Vi gräver efter ben. Hon gräver efter historier.
Jag letar efter traumatiska dödsfall i begravningsregistren
som kan öka risken för en besökare. Självmord, mord eller plötsliga tragedier.
Man vet aldrig när en ande kan aktiveras.
Är du forskare? Vet du att Fittes har en egen databas nu?
Den är inte så bra. Den har ett brett utbud, men saknar djup.
-Böcker är mycket bättre. -Det håller jag med om.
Mr Saunders, ms Joplin,
tack för att ni kom hit, men vi är specialister på hemsökta hus.
Vi jobbar inte för kommunen.
Jaså? Vi hörde att du skulle vara tacksam… Jag menar, villig att ta det här jobbet.
Då har ni hört fel. Vår lyssnare är en av de bästa i landet…
Lockwood, jag är bra. Inte mer än så.
Vi är bra. Vi är bara en bra, normal agentur som behöver ett uppdrag.
Kensal Green är Londons mest prestigefyllda kyrkogård.
Den ägs av familjen Bickerstaff…
Det var den, innan en av sönerna började gräva upp lik.
Skandalen som gjorde att alla började prata om nekrofili.
Ja, men innan dess var kundkretsen av högsta klass.
Och graven vi pratar om ligger i den äldre sektionen?
Den fina sektionen?
-Den fina? -Ja. Från innan pöbeln tog över?
Där kropparna grävdes upp av pervot?
En besökare av historisk betydelse skulle vara mer intressant för oss.
Den ligger i den ursprungliga sektionen, men vi har inget namn.
Det är en namnlös grav som inte står med på nån lista.
En av våra sensitiver hittade den.
Den fick henne att må så illa att hon till sist svimmade.
Vi vet inte vad det är, men det är kraftfullt.
Lagen kräver att vi anlitar en agentur för gravar som kan innehålla en Typ två.
DEPFOK täcker utgifterna,
och arbetet måste utföras på natten så att våra påståenden kan verifieras.
Byråkratiska påhitt, men det gör allt lite mer intressant.
Hjälp kommer finnas till hands, sensitiver samt natt- och säkerhetsvakter
för att hålla reliktjuvar borta.
Kyrkogården vaknar till liv på natten.
Så du säger att du tror att det finns en oidentifierad Typ två
i en namnlös grav, som du vill att vi ska gräva upp mitt i natten?
Jag förstår att det inte låter optimalt.
Ms Joplin,
det låter oemotståndligt.
VÅG AV OFÖRKLARLIGA DÖDSFALL
SPÖKEN FINNS ÖVERALLT
SPÖKBERÖRING DÖDAR
DÖDSFALL
UTEGÅNGSFÖRBUD TRÄDER I KRAFT
EKONOMISK CHOCK
JÄRN, SILVER, SALT: VÅRT BÄSTA FÖRSVAR
TEKNOLOGIAKTIER
BASERAD PÅ JONATHAN STROUDS ROMANER
UNGDOMAR FÖRNIMMER SPÖKEN
DÖDSFALL
'PROBLEMET' 50 ÅR SENARE
Vi måste vara uppmärksamma så att vi inte råkar ut för reliktjuvar.
Vem köper relikerna de stjäl? Det förstår jag inte.
Det finns många rika, sjuka skitstövlar
som gillar att visa upp dem för sina lika sjuka vänner.
-Helt otroligt. -Men inte förvånande.
Källor är fascinerande och olagliga, som gjorda för en svart marknad.
En skoningslös sådan. Reliktjuvar är jordens avskum.
Jag känner till ett undantag,
men de flesta skulle döda dig utan att tveka.
-Så om du ser en, spring. -De här människorna är nästan lika galna.
Vilka är de?
En spöksekt. De anser att spöken ska välkomnas istället för bekämpas.
De består av en blandning av högljudda, arga och korkade människor.
Jättesnällt, tack.
Det blir inga autografer ikväll, men tack.
SANNINGEN LIGGER BORTOM
Det där var otrevligt.
Man vänjer sig. Den här biten tycker jag är otrevlig.
Jag vet att de flesta här är döda på riktigt, men…
Det känns ändå att man är på deras mark.
Herregud.
Som han sa, kyrkogården vaknar till liv på natten.
Vilka är alla de här?
Säkerhetsvakterna.
Och gravgrävarna.
Ärliga killar. Riktigt fina grabbar.
-Du har aldrig pratat med dem. -De är lite läskiga.
Nattvakter. Lägst lön och lägst medellivslängd i branschen.
De borde bilda ett fackförbund, det har jag sagt åt dem.
-Det kunde varit jag. -Men så blev det inte.
-Har du jobbat med sensitiver innan? -Nej. Hur så?
De är lyssnare som är för rädda eller för fina för att svinga en värja.
De här i alla fall. Highgate-sensitiver.
-Det där var faktiskt respektlöst. -Skriv en dikt om det.
Ni har skrivit på kontrakten!
Skitstövel.
Ni får bra betalt just på grund av att det är riskfyllt.
Vad bra att ni är här.
Bråkmakarna här vägrar låta sina team arbeta.
Det är livsfarligt, det vet du. Riskfyllt? Det är självmord.
Till och med jag känner den, fast jag inte sett en besökare på 35 år!
Det är därför vi har anlitat de här agenterna,
de absolut bästa, för att hantera situationen.
Var är deras uniform? Och deras övervakare?
Mitt team och jag vägrar arbeta nära graven innan den är säkrad.
-Den får oss alla att må dåligt. -Ignorera dem. Nu går vi in.
-Mr Saunders, låt mig tala med dem. -Jag litar inte på dem.
Godkväll, mina damer och herrar.
Jag heter Anthony Lockwood, från Lockwood & Co.
Mitt team och jag är här ikväll för att hjälpa er.
Låt mig försäkra er om att er säkerhet är vår högsta prioritet.
Anlita riktiga agenter! Från Fittes eller Rotwell!
Jag kan garantera att vi är de bästa agenterna i London.
Ni vet bara inte vilka vi är
för att vi inte jobbar för att få applåder och uppmärksamhet.
Nej, vi utför vårt arbete diskret och specialanpassat.
Jag förstår att ingen känner till den här kyrkogården bättre än du.
Därför är din fullständiga redogörelse av stor vikt.
Och ni har uppenbarligen gått igenom nåt fruktansvärt,
så ta all den tid ni behöver.
När du och ditt team känner er starka nog, kommer jag ge er min fulla uppmärksamhet.
Okej.
Saunders.
Om vi nånsin blir berömda kommer han bli helt outhärdlig.
Förlåt för det där. Jag har lite ont om personal.
Joplin har fastnat i en rapport från nån rättsläkare.
Viket ovanligt bord.
Det är en katafalk, enligt Joplin. Vad det nu är.
Den används för att transportera likkistor.
Jag brukar inte säga det här, men du borde inte servera kakor på den.
Man tager vad man haver. Okej, du kan skriva på här.
Berätta vad som hänt.
Det var gravgrävarnas fel. Solen gick ner innan de fått upp kistan.
-Såg nån en besökare? -Sensitiverna kan inte enas.
Förutom om att alla mår dåligt och behöver vila.
Er generation är riktiga mesar.
-Så kistan är uppgrävd? -Ja, men den är inte öppen.
Det är ert jobb. Ni får klara er själva.
Ingen annan går nära graven förrän den säkrats.
Jag har nog med problem.
Du sa att hjälp skulle finnas till hands, det här är inte okej.
Tänk om vi stöter på reliktjuvar eller andra besökare?
Om du har klagomål får du gärna fylla i ett formulär.
-Jag har fått nog av formulär. -Som du vill. Men kontraktet är påskrivet.
Vi borde inte ens vara här. Vi borde vara berömda.
Låt oss bara få det gjort.
Kom nu.
-De fick verkligen bråttom härifrån. -Okej.
Är ni redo?
Ingen dödsglöd.
Inget annat heller.
-Känner ni nåt? -Nej.
Nån sorts vibration.
Toppen.
George tar första inspektionen.
Du kollar honom, jag håller utkik. Nu får vi det här överstökat.
Jag är på plats.
Var försiktig.
Den vet att du är där.
Kistan ligger inte plant och inte så djupt som den borde.
En förhastad, olaglig och amatörmässig begravning.
-Den är lika gammal som de andra här… -Herregud.
…så varför har den inte ruttnat?
Håll lampan ordentligt!
Den är stark. Jag mår inte bra.
Joplin kommer.
Få bort henne.
Är allt okej? Sebastian berättade att han skickat hit er utan hjälp.
Jag ber verkligen om ursäkt.
Lucy.
Luce?
Vad är det? Är du okej?
Var är lampan?
Här. Jag fixar det.
-Den här kistan är gjord av järn. -Kom upp därifrån.
Okej.
Kistan är gjord av järn, men den begravdes långt innan Problemet började.
-Så vad var så viktigt att spärra in? -Och hur kunde de veta hur de skulle göra?
-Vi måste avbryta, söka information… -Vi hinner inte.
Det finns ett hål i kistan. Vi måste säkra källan. Lucy, är du okej?
Ja, jag mår bra.
Det är bara… Kan ni höra flugorna? Vad är det för nåt?
Nej. Men jag känner vågor av illamående.
Vi återgår till kistan. Jag skyddar er. Nu tar vi hand om det här. Luce, ta nätet.
Lucy.
Lucy!
-Vad är det? -Kom igen, fokusera.
Bli inte distraherad. Hämta nätet.
Jäklar!
Hallå? Kan jag få lite hjälp här?
Ja! Hjälp!
Det här är ingen kista. Den har en dörr.
Den tar sig ut genom springan där.
-Ljudet är så högt! -Lucy, avvakta!
-Den öppnas inte. -Snälla, få tyst på ljudet!
Få tyst på det…
George!
Lucy!
Täck den!
Nu kommer hjälpen. Det var på tiden.
Herregud.
-Det är ingen fara. Vi har säkrat den. -Okej. Vi tar över nu.
-Lucy, är du okej? -Okej…
Ja, jag mår bra. Det var bara en olycka. Är du okej, George?
-George? -Ja, jag är här.
-Vad var det där? -Inget trevligt, men vi säkrade den.
Gjorde vi det? Jag känner mig fortfarande konstig.
Hör ni flugorna? Jag hör dem fortfarande…
Jag vet inte. Det är för mycket oväsen.
Vad var det där? Nån sorts dekoration? En spegel?
Jag vet inte. Den var svart, men det fanns nåt i det svarta.
Jag såg inte vad det var, men det kändes som om det såg på mig.
Det kan förklara järnkistan.
Den måste ha legat där i 100 år, långt innan Problemet började.
Vidskepligt folk har alltid använt silver och järn.
-Han sköts i huvudet. -Det är inte vårt problem.
Vårt jobb är avklarat. Nu är det dags för DEPFOK att städa upp.
Se där.
Allt som behövdes var att nån ansträngde sig lite.
Det var väl inte så svårt? Bra jobbat, mr Lockwood.
Nu går vi och fixar papperen, så ni kan få betalt.
-Perfekt. -Bra jobbat.
-Håll koll på George. -Ja.
Är det fel att känna sig lite upprymd av att få jobba med ett så duktigt team?
Får jag ställa några frågor?
Såg du några detaljer som kan identifiera kroppen?
-Ursäkta mig ett ögonblick. -Det är okej. Jag kan ta över.
-Är du säker? -Ja, jag är säker. Kom.
-Så där. -Perfekt, tack.
Jag tror vi har en till här…
Var är hon?
Den här, från kommunen.
Lucy.
Lucy!
Den sa mitt namn.
Den talade till mig. Den sa mitt namn.
-Den tar jag tillbaka. -Tack.
Trevligt att göra affärer med dig.
George, gå inte över kedjan.
Hur ska vi ens börja efterforskningarna?
Objektet i kistan, fanns det några speciella märken på det?
Jag tittade inte så noga.
Nej! George!
Nätet!
George!
Lucy!
Bara gör det.
Okej.
Du pratade med mig.
Du.
Kom närmare.
-Tack. -Du kan prata.
Du kan höra mig.
-Jag håller på att förlora förståndet. -Nej, du har funnit det.
-Jag har varit så ensam. -Men det här är ett riktigt samtal.
Du är en Typ tre.
-Ja. Så farliga. -Ja, det vet jag.
Inte jag. De blir farliga, om de får reda på det här.
-Va? Vem? -Pojken har hemligheter.
Dörren.
-Va? Lockwood? -Jag kan förklara.
Men inte i den här burken.
Släpp ut mig!
Nej. Det kan jag inte göra.
Men jag har så mycket att visa dig, att lära dig.
Lita på mig.
Nej, vänta. Nej.
Var har du varit?
-På ett jobb, på kyrkogården. -Vilken kyrkogård?
-Va? -Du har varit nära en mäktig kraft.
-Hur vet du det? -Berätta var du varit. Döden är på väg!
-Du är galen! -Döden är på väg!
-Sluta! Tyst! -Döden är på…
Du lät en civilperson gå innanför järncirkeln.
Förlåt. När Joplin frågade efter märken på spegeln,
då mindes jag inskriptionen jag sett.
-Nu kan jag översätta den. -Nej, nu räcker det.
Lucy räddade ditt liv.
Det är spökena mot oss. Vi dödar dem, annars dödar de oss.
Du blev distraherad.
Lucy lämnade oss mitt i jobbet, men ändå är det mig du skäller på?
Förresten placerades spegeln där innan Problemet började.
Tänk lite på det. Det är ju helt galet. Vem vet vilken information den kan ge oss.
-Vi borde tagit med den. -Vad är det med dig?
-Du skulle hålla koll på honom. -Skallen.
Den pratade precis.
Inte bara slumpmässiga ord, utan ett riktigt samtal.
Med mig.
Pratar den med dig nu?
Nej. Jag vet hur det här låter, men den gjorde det.
Det är sant. Den sa mitt namn. Det var därför jag svimmade igår.
-Det är omöjligt. -Nej. Marissa Fittes gjorde det.
Om man vrider på ventilen här, kan man höra dess röst.
Kom igen, George. Du tror mig väl?
Den sa att du har nåt farligt gömt i ditt hemliga rum där uppe.
Har du det?
Om det är sant
bevisar det att vi har en äkta Typ tre, med tankeförmåga, och att jag är…
-Helt galen. -…helt galet mäktig.
Såret är djupt. Du borde få det kollat.
-Du kan ha fått blodförgiftning. -Nej!
Jag är varken förgiftad eller galen. George, titta på mig!
Det är på riktigt!
Så här går det när man låter folk bära omkring på källor.
Du lät henne göra det för att du gillar hur hon ser på dig. Vem är distraherad nu?
-Jag vet inte vad du pratar om. -Visst.
Lockwood, du måste tro mig.
-Du är inte Marissa Fittes. -Varför?
För att du inte klarar av att vara min Tom Rotwell? Näst bäst?
Herregud. Det är därför, eller hur?
För du vet att jag inte ljuger. Jag har rätt angående det du har i rummet.
Du pratar om nåt som du inte förstår.
Du kan höra besökare bättre än nån annan, men du kan inte prata med dem.
Nämner du det rummet igen, är din anställning här över.
Innan klassificeringen var en agents arbete kaotiskt
och oförutsägbart.
-De slogs i blindo. -De visste inte vad de kämpade mot.
Men när vi började se beteendemönster, började vi också kategorisera dem.
De svagaste besökarna som Typ ett, de starkare som Typ två.
Du har nämnt en tredje, lite kontroversiell kategori av besökare,
Typ tre.
Så sällsynt att du är den enda som dokumenterat ett möte med en Typ tre.
Vad är din fråga?
Vad skulle du säga till de som påstår att Typ tre endast är en myt?
Förnekelse är en mänsklig reaktion när nya saker upptäcks.
Särskilt när de är skrämmande.
En Typ tre är en besökare som vägrar att lämna sitt jordeliv.
En ande med extraordinär styrka och intelligens.
Den tänker, känner och talar som vi.
Men den gör det ensam i mörkret, i all evighet.
Tills den stöter på nån med förmågan att kommunicera.
Så vitt vi vet, verkar jag vara den enda.
Ja?
Hej.
Jag kanske liknar Anthony Lockwood, men det är jag inte.
Jag är faktiskt en certifierad läkare, så…
Vad bra. För han betedde sig precis som en riktig skitstövel mot mig.
Kom in med det då.
Jag vet inte vad jag ska…
Det här kommer att göra ont.
Tack för varningen.
Mina…
Mina föräldrar dog när jag var sex år.
Så…
…därför tycker jag inte om att prata om mitt förflutna.
-Och det är vad som finns bakom dörren. -Okej.
Och du använde det för att övertyga mig
inte bara om att du är en av endast två personer i världshistorien
som kan tala med spöken,
men också om att vi har ett Typ tre-spöke i vårt hus.
Två saker som båda är lika osannolika.
-Att du skulle ha rätt i det här är… -Jag vet, jag skulle inte heller tro det.
Det är inte det som är problemet.
Problemet är att när man gillar rampljuset så mycket som jag gör
är det inte alltid så lätt
att inse att man egentligen är här för att skina det på nån annan.
Du tror på mig.
Ja.
På alltihop.
Tack.
-Du vet att jag inte trivs i rampljuset. -Jag vet. Det är frustrerande.
Det skulle göra mig till en verklig tillgång, eller hur?
Det misstaget gör jag inte om.
Vi tar det försiktigt.
Jag lovar.
Berätta, vad sa den till dig?
Jo, han sa att han kunde känna att jag varit nära en mäktig kraft.
Han blev väldigt otrevlig. Sen sa han att döden är på väg.
-Döden är på väg? -Ja, ganska stor grej, eller hur?
Men han verkade säker på sin sak.
Vi borde prata med George.
George?
Förlåt för innan.
Kan vi prata?
Lockwood, var är han? Klockan är två på natten.
Vi måste hitta honom.
Nu.
SANNINGEN LIGGER BORTOM
En brottsplats. Vad fan?
DEPFOK FÖRBJUDET ATT PASSERA
Karim.
-Vad gör du här? -Det var inte jag som gjorde det.
-Vad det än var som nån gjorde. -Du befinner dig på brottsplatsen.
-Och spegeln är stulen. -Va? Men den grävdes ju precis upp.
Jag hörde att ni skötte utgrävningen. Hände det nåt ovanligt?
Nej. Absolut ingenting.
-Har ni några misstänkta? -Inte än.
Men de slog ner en 12-årig nattvakt, så de ska definitivt få betala för det.
Varför kontaktades vi inte?
Det är inte ert fall längre. Det tillhör ett annat team nu.
Karim! Vi har precis fått höra om er utgrävning.
Är Lockwood här? Eller tänker han skylla allt på dig?
Vi är här.
Godkväll.
-Allt bra, Kat? -Godkväll, inspektören.
Anthony Lockwood och ett struligt fall. Vissa saker ändras aldrig.
Kul att se dig, Kipps. Tredje gången den här veckan, va?
-Andra gången. -Spegeln är borta.
-Det här är viktigt. -Ja, och det är vårt fall.
Inte längre. Vi har redan lämnat in en preliminär rapport.
Första frågan: varför användes en järnkista 100 år före Problemet?
Enligt Fittes databas är det en destillationsapparat.
De användes i bryggerier i slutet av 1800-talet.
Den bekräftar också att 1886 skedde en våldsam arbetarkonflikt
vid Hildrews Ales i Kilburn.
Varsågod, sir.
Vi tror att den här mannen var ägaren, som mördades av sina arbetare.
-Han begravdes i det första de hittade. -Han mördades oavsiktligt?
Hemskt olyckligt.
Det förklarar varför han är orolig.
Spegeln är naturligtvis nåt han värdesatte nog för att bli hans källa.
Om inte Karim har en bättre förklaring?
Det har jag faktiskt.
-Har du? -Ja.
-Är du säker på det? -Jag vet vem mannen är.
Det hoppas jag.
Varför skulle de bära en destillationsapparat av järn tre km,
bara för ha nåt att begrava nån i?
Just för att den var av järn. Som skydd mot de onda andar de försökte begrava.
Fast det här skedde 100 år före Problemet, så det är märkligt.
Men sen har vi inskriptionen på spegeln. Den såg ni, va?
Vi har redan anlitat en arameisk översättare.
Vad bra, men det här är feniciska.
Populärt i ockulta kretsar på 1800-talet. Det betyder "Sanningen ligger bortom."
-Den slogan använder Open Arms Fellowship. -Och sex andra spöksekter.
Men denna är den äldsta jag stött på. Detta var ingen olycka.
Han var en rik ockultist före sin tid,
som avrättades och begravdes med en spegel värd en förmögenhet på svarta marknaden.
Så, är fallet vårt?
Om ni har ett namn. Jag har inte bestämt mig än.
Står namnet dr Edmund Bickerstaff med i er rapport?
Hans familj ägde kyrkogården.
Edmund Bickerstaff? Han var Storbritanniens mest kända pervo.
Eller så var han inte det.
Kanske det hittades på för att dölja anledningen till kyrkogårdsbesöken.
Jag vet inte vad han gjorde, men kistan och inskriptionen är spökrelaterade.
Du har inga bevis.
Bobby, jag har en gissning. Nåt jag läste i en bok. Minns du böcker?
På 1800-talet brukade rikt folk märka sina saker som skydd mot stöld.
Så, skulle du kunna öppna låset åt mig?
Bickerstaffs vapensköld.
Tack, Bobby. Du har varit en fantastisk assistent.
Mannen i kistan är Edmund Bickerstaff.
En skum viktoriansk doktor
som rörde sig i ockulta kretsar, och som saknar en mycket värdefull spegel.
Det verkar som det bästa laget har vunnit.
-Lägg av. -Det här är vårt fall.
-Ni hade inte vetat nåt… -Tyst, Karim.
-Ni trodde han var en bryggeriägare… -Tysta!
Ni får jobba på fallet tillsammans. Vilket ingen har problem med, hoppas jag?
Nej då, inspektören.
-Nej, inspektören. -Bra.
Hitta spegeln. Ta reda på vem som stal den och varför.
Dela all information och hjälp varandra. Få det gjort nu, innan nån mer skadas.
Snabba på!
-Nu går vi. -Förlåt. Det var mitt fel.
Jag antar att Lockwood tror dig nu?
Kanske, ja. Jag förstår om du inte gör det.
-Bra. Vem är sugen på varmkorv? -George Casper Karim, ditt jäkla geni.
Är det en ursäkt?
Ja. Jag glömde bort hur fokuserad du kan vara.
Men mycket av det jag sa kvarstår.
Den här spegeln kan hjälpa oss att förstå Problemet.
Det är jag säker på. Vi måste hitta den.
-Vi ska väl inte jobba med Fittes? -Lockwood!
Vad var det där? Du stal vår kommission. Det här fallet är för komplicerat för er.
Det vet du att det inte är.
Det känns jobbigt, eller hur? Ingen gör det här jobbet så bra som vi.
-Du är irrelevant. -Herregud.
Quill Kipps, den vandrande blindtarmen.
Nån borde verkligen operera bort dig.
Jag vägrar jobba med dig.
Vad bra att du tycker så. Ska vi göra det hela lite mer intressant?
Vem kan hitta spegeln först?
Förloraren måste gratulera vinnaren i en annons i The Times.
En helsidesannons?
Väx upp, Tony. Här är villkoren.
Förloraren slutar och jobbar aldrig i branschen igen.
London kommer bli betydligt säkrare utan er tre amatörer.
Är vi överens?
Vad är det, Tony? Är du rädd att du kommer förlora?
Du skojar.
Njut av ditt sista fall.
Vad fan gör han?
Vad fan han vill.
Undertexter: Lina Olsson