DRIKK MEG
Hallo?
Folkens?
Jobber de uten meg?
Du visste ikke at det var et henrettelsessted.
Du ga meg ikke tid til å undersøke.
De visste det! De visste nøyaktig hva de gikk inn i.
De må ikke dra til bibliotek og kirker for å lese!
Hei.
-Hvordan føler du deg? -Normal.
-Takk for at jeg fikk sove. -Er du virkelig ok?
Ja, jeg er ok. Hva med dere? Jeg antar at dere ikke fant skrømtet?
Vi gjorde det.
Men så fant vi 13 andre, ikke sant, George?
Det var en klyngesak.
-Vi hadde ikke bluss. -Hvordan kom dere ut?
-Vi ble reddet. -Vi ble ikke "reddet".
Å, faen.
-Kipps' team? -Innbilske og middelmådige.
De reddet livene våre, drepte skrømtene og forseglet kilden.
-Ganske imponerende. -Delte de salæret?
Nei. Men det er ikke problemet.
Han erkjente det ikke.
-Som om Combe Carey Hall aldri skjedde. -Han har signert taushetserklæringen.
Ja, men han kan vise at han vet det. Han er respektløs.
Men du vet at han vet det.
Men han vil ikke vise det.
Det var irriterende, når du legger sammen løgnen og Kipps uttrykk…
Så vil du bare se ham
dø.
Beklager.
Det var en lang natt.
Si at vi har te.
-Vet du at du sov i 14 timer? -Gjorde jeg?
-Jeg husker ikke at jeg la meg. -Husker du at vi bar deg?
-Du lå bevisstløs i kjelleren. -Hva?
Husker du ingenting?
Nei, jeg husker at jeg la bort papirene.
Har du hallusinasjoner, hører du rare stemmer?
Nei, som jeg sa, jeg føler meg normal.
Vi har ingen avtaler. Det er sikkert gale Mrs. Wick igjen.
Du er ikke frekk nok. Følg med på hvordan det gjøres.
-Hallo. Mr. Lockwood? -Ja. Kom inn.
Kom. Vi har en klient.
Jeg er Sebastian Saunders, og dette er partneren min, Pamela Joplin.
Forretningspartner.
Vi er Sweet Dreams Excavations. Har dere hørt om oss?
-Er dere gravgravere? -Vi foretrekker "utgraving og klarering".
Du har nok sett overskriftene, Mr. Lockwood.
Etter alle dødsfallene
krever DEPFOK at risikable gravsteder må gjennom en grundig risikovurdering.
Vi har for tiden et stort prosjekt på kirkegården i Kensal Green.
-Den er enorm. -Takk.
Pam utreder vanligvis de problematiske lenge før de utgjør en alvorlig fare.
Vi graver etter bein. Hun graver i historien.
Jeg ser etter traumatiske dødsårsaker for å peke ut hvor vi kan finne gjester.
Selvmord, drap, plutselige tragedier.
-Man vet aldri når en ånd kan aktiveres. -Er du forsker?
Fittes har sin egen database nå.
Den er ikke særlig god. Den fanger bredt, men mangler dybde.
-Jeg foretrekker bøker. -Jeg er helt enig.
Mr. Saunders, Ms. Joplin, takk for at dere tok dere bryet,
men vi er spesialister på hus.
Vi jobber ikke for bydelen.
Vi hørte at dere ville være takknemlige, beklager, mottakelige for denne jobben.
Du hørte feil.
Lytteren vår er en av de beste i landet, og…
Jeg er god.
Ikke overdriv.
Vi er flinke. Vi er et helt normalt byrå
som trenger jobb.
Kensal Green er Londons mest ærverdige kirkegård,
eid og drevet av Bickerstaff-familien…
Frem til en av sønnene gravde opp flere lik.
Skandalen som fikk ordet "nekrofili" inn i daglig tale.
Ja, men før det ble overklassen gravlagt der.
Ligger graven det gjelder i den eldre delen?
Den stilige?
-Den stilige? -Ja.
-Pre-plebs? -Der pervoen gravde opp lik?
En gjest med historisk betydning gjør jobben mer attraktiv for oss.
Graven ligger i den delen, men jeg kan ikke gi deg et navn.
En umerket grav, ikke nevnt på noen offisielle lister.
En av våre sansere fant den,
den utløste en ekstrem kvalme som fikk henne til å svime av.
Uansett hva den inneholder, er det kraftige greier.
Vi er forpliktet til
å hente inn agenter for enhver grav som kan inneholde en type to.
DEPFOK dekker utgiftene,
arbeidet må gjøres om natten så vi kan bekrefte påstandene våre.
Byråkratisk vås, men det gjør det interessant.
Dere får god støtte.
Vi har nattevakter, sansere og vektere for å holde relikviemenn unna.
Kirkegården er virkelig livlig om natten.
Så det du sier er
at du tror det er en uidentifisert type to i en umerket grav,
og du vil ha oss til å grave den opp om natten?
Jeg innrømmer at det høres ille ut.
Ms. Joplin,
det høres uimotståelig ut.
BØLGE AV UFORKLARLIGE DØDSFALL
SKRØMT GÅR BLANT OSS
SKRØMTBERØRING DREPER
DØDSFALL
PORTFORBUD INNFØRT
ØKONOMISK SJOKK
JERN, SØLV, SALT: VÅRT BESTE FORSVAR
TEKNOLOGIAKSJER
BASERT PÅ BØKENE AV JONATHAN STROUD
UNGDOM SANSER SKRØMT
DØDSFALL
"PROBLEMET" 50 ÅR ETTER
La oss holde hodet kaldt. Vi må passe oss for relikviemenn.
Hvem finansierer de drittsekkene? Jeg forstår det ikke.
Det er mange rike, syke folk som vil sjokkere sine syke venner.
-Det er sykt. -Men ikke overraskende.
Kilder er fascinerende og ulovlige. Det skaper et svart marked.
Et hensynsløst et. Relikviemenn er jordens avskum.
Jeg kjenner et unntak, men stort sett dreper de deg uten å nøle.
Så hvis du ser en, løp.
Denne gjengen er nesten like syke.
Hvem er de?
Skrømtkult.
De mener vi bør ønske gjestene velkommen.
De er skjæringspunktet mellom bråkete, sinte og tjukke i huet.
Så hyggelig, jeg mener det. Ingen autografer i kveld, men takk.
SANNHETEN FINNES I DET HINSIDIGE
Det var grusomt.
Du blir vant til det. Det er dette jeg ikke liker.
De fleste som ligger her er nok døde, men…
Det føles fiendtlig.
Jøss.
Som han sa, kirkegården er livlig om natten.
Hvem er alle sammen?
Det er vekterne.
Og graverne.
Ærlige fyrer. Hel ved.
Du har aldri snakket med dem.
De er skumle.
Nattvakter. Laveste lønn, lavest levealder i bransjen.
Jeg sier stadig at de må danne en fagforening.
-Det kunne ha vært meg. -Men det er ikke det.
-Har du jobbet med sansere før? -Nei. Hvorfor?
De er lyttere som er for redde og for snobbete til å bruke en kårde.
Iallfall denne gjengen. Highgate-sansere.
-Det er respektløst. -Gå og skriv et dikt om det.
Dere signerte kontraktene!
Drittsekk.
Jeg betaler dere for å ta risiko.
Mr. Lockwood, akkurat i tide.
Disse bråkmakerne nekter å la teamene jobbe.
Du kaller det risiko. Jeg kaller det selvmord.
Selv jeg sanser det, og jeg har ikke kunnet se en gjest på 35 år!
Derfor har vi hyret disse agentene,
de beste av de beste, for å håndtere situasjonen.
Hvor er uniformene og lederen deres?
Jeg og teamet mitt nekter å jobbe nær den graven før den er trygg.
Vi blir syke av den.
Ignorer dem. Vi går inn.
Mr. Saunders, om jeg får, bare et øyeblikk…
-Jeg stoler ikke på dem. -God kveld, damer og herrer.
Jeg heter Anthony Lockwood, fra Lockwood & Co,
jeg er her med teamet mitt for å hjelpe dere.
La meg forsikre dere om at deres sikkerhet er vår prioritet.
Skaff oss ordentlige agenter! Fittes eller Rotwell!
Sir, vi er de beste agentene i London.
Dere har ikke hørt om oss
fordi vi hverken søker applaus eller oppmerksomhet.
Nei, vi utfører arbeidet vårt diskret og situasjonstilpasset.
Jeg er sikker på at ingen kjenner kirkegården like godt som deg.
Vi gjør ingenting uten å konsultere deg først.
Og, frøken, du har åpenbart hatt en forferdelig opplevelse,
ta den tiden du trenger.
Når du og teamet ditt føler dere sterke nok,
vil du få min udelte oppmerksomhet.
Greit.
Saunders.
Hvis vi blir berømte, blir han helt uutholdelig.
Beklager alt dette. Vi er litt underbemannet.
Joplin studerer en rettsmedisinsk rapport.
Du har et uvanlig bord her.
Joplin sier det er en katafalk. Gud vet hva den er til.
Den senker kistene ned til katakombene.
Jeg pleier ikke å si sånt, men du burde ikke servere kjeks på den.
Vi må bruke det vi har.
-La oss signere denne. -Hva var det som skjedde?
Graverne feilberegnet tiden. Kisten lå utildekket ved solnedgang.
-Så noen en gjest? -Sanserne forklarer seg ulikt.
Men alle er syke og må hvile. Din generasjon er pingler.
-Lå kisten utildekket? -Ja, men ikke åpen.
Det er deres jobb. Dere gjør det alene.
Jeg har ingen andre der før graven er trygg.
Jeg tar ikke mer risiko.
Du sa at vi skulle få hjelp. Det var avtalen.
Hva om det er relikviemenn eller andre gjester der?
Hvis du vil klage, kan du fylle ut skjemaene.
-Jeg fyller ikke ut flere skjemaer. -Som du vil.
Men dere har signert kontrakten.
Vi burde ikke være her. Avisene burde skrive om oss.
La oss få dette gjort.
Kom igjen.
-De dro virkelig i hui og hast. -Ok.
Klare?
Ingen dødsglød.
Ingenting synlig.
-Hører du noe? -Nei.
En form for vibrasjon.
Flott.
George tar første inspeksjon. Følg med.
Jeg skal stå vakt. La oss få dette unna.
I posisjoner.
Vær forsiktig.
Det vet at du er der.
Kisten ligger hverken rett eller så dypt som den burde.
En forhastet, ulovlig og amatørmessig begravelse.
-Den har vært her like lenge som de andre. -Herregud…
Hvorfor har den ikke råtnet?
Hold lyset i ro!
Denne greia er sterk. Jeg føler meg ikke bra.
Joplin kommer.
Hold henne unna.
Er alt ok? Sebastian sa at han hadde sendt dere hit uten hjelp.
Jeg må be om unnskyldning.
Lucy.
Luce?
Hva skjer? Er du ok?
Hvor er lyset?
Her. Jeg hjelper deg.
-Denne kisten er laget av jern. -Kom deg opp.
Ok. Kisten er laget av jern,
men den ble lagt i jorden før problemet oppstod.
Hva måtte de fange i denne?
Og hvordan visste de hvordan?
-Vi må omgruppere, lese om… -Vi har ikke tid.
Det er et hull i kisten. Vi må forsegle kilden. Lucy, er du ok?
Ja, jeg er ok.
Det er bare… Hører dere fluene? Hva er det?
Nei. Men jeg opplever bølger av kvalme.
Vi går tilbake. Jeg beskytter deg. Ta deg av det som er inni.
Luce, ta med deg nettet.
Lucy.
Lucy!
-Hva er det? -Kom igjen, fokuser.
Ikke bli distrahert. Ta med nettet.
Faen!
Hallo? Kan jeg få hjelp?
Ja! Hjelp!
Dette er ikke en kiste. Den har en dør.
Det som er i den siver ut gjennom sprekken.
-Det bråker sånn! -Lucy, vær klar!
-Den sitter fast. -Få det til å stoppe!
Stopp…
George!
Lucy!
Forsegl den!
Her kommer kavaleriet. Endelig.
Herregud.
-Det er trygt nå. Vi sikret den. -Ok, vi tar det herfra.
-Lucy, er du ok. -Greit, folkens.
Ja, jeg er ok. Det var et uhell.
Er du ok, George?
-George? -Ja, jeg er her.
-Hva var det? -Ikke oss i vårt ess.
-Men vi sikret det… -Gjorde vi?
Jeg føler meg rar. Jeg…
Hører dere fluer? Jeg hører fluer og…
Jeg vet ikke. Det er for mye støy.
Hva var det han hadde? En slags gjenstand? Et speil?
Jeg vet ikke. Det var svart, men det var noe i det svarte.
Jeg så det ikke klart, men det føltes som det så på meg.
Det kan forklare jernkisten.
Den må ha vært der i over 100 år, lenge før problemet oppstod.
Overtroiske folk har alltid brukt sølv og jern.
-Han ble skutt i hodet også. -Det er ikke vårt problem.
Det var en jobb, vi fullførte, nå skal DEPFOK rydde opp.
Ser dere?
Noen måtte bare gjøre en innsats.
Det var ikke så vrient. Bra jobbet, Mr. Lockwood.
Kom, signer noen skjemaer, så kan jeg betale dere.
-Perfekt. -Bra jobbet.
-Hold øye med George. -Ja.
Er det galt at jeg er opprømt? Beklager.
Det er fint å være en del av et godt team.
Får jeg stille noen spørsmål?
Jeg trenger detaljer som kan identifisere liket.
-Unnskyld meg et øyeblikk. -Det går bra. Jeg kan svare.
-Er du sikker? -Ja, jeg er sikker. Kom.
-Sånn. -Nydelig, takk.
Vi har et til her fra…
Hvor gikk hun?
…bydelen, dette.
Lucy.
Lucy!
Det sa navnet mitt.
Det snakket til meg. Det sa navnet mitt.
-Jeg tar den tilbake. -Takk.
Hyggelig å jobbe med deg.
George, ikke tråkk over lenken.
Hvor finner vi informasjon om dette?
Gjenstanden du så inni, var det noen identifiserende merker?
Jeg fikk ikke sett godt nok etter.
Nei! George.
Nettet!
George!
Lucy!
Bare gjør det.
Ok.
Du snakket til meg.
Du.
Kom nærmere.
-Takk. -Du kan snakke.
Du kan høre meg.
-Nei, det klikker for meg. -Nei. Det klikker på plass.
-Jeg har vært så ensom. -Men dette er en faktisk samtale.
Du er en type tre.
-Ja, veldig farlig. -Ja, jeg vet det.
Ikke jeg. De, om de finner ut av det.
-Hva? Hvem? -Gutten har hemmeligheter.
Døren.
-Lockwood? -Jeg kan forklare.
Men ikke i denne krukken.
Slipp meg ut.
Nei. Jeg kan ikke gjøre det.
Men jeg har så mye å vise deg, lære deg.
Stol på meg.
Nei, vent. Nei.
Hvor har du vært?
Jeg jobbet på kirkegården.
-Hvilken kirkegård? -Hva?
-Du var nær noe mektig. -Hvordan vet du det?
Si hvor du har vært. Si det! Døden kommer!
-Du er dement! -Døden kommer!
Ti stille! Hold kjeft!
Du slapp en ikke-agent inn i jernsirkelen.
Unnskyld.
Joplin spurte om identifikatorer, jeg så en inskripsjon på speilet.
-Jeg må oversette den. -Nei, vi er ferdige.
Du hadde dødd uten Lucy der.
Det er skrømt mot oss, drep eller bli drept.
Du ble distrahert.
Lucy stakk av midt i en jobb, men du kjefter ikke på henne.
Forresten, speilet er eldre enn problemet.
Bare tenk på det. Tenk på hvor utrolig det er.
Tenk hva vi kan lære. Vi burde ikke latt det ligge igjen.
Hva skjedde med deg?
-Du skulle følge med. -Skallen.
Den snakket.
Og ikke en tilfeldig dødssløyfe. En faktisk samtale.
Med meg.
Snakker den til deg nå?
Nei, jeg vet hvordan dette høres ut, men det skjedde.
Jeg snakker sant. Det sa navnet mitt. Derfor svimte jeg av i går.
-Lucy, det er umulig. -Nei. Marissa Fittes gjorde det.
Denne ventilen, du snur den, du vrir den, så slippes stemmen ut.
Kom igjen, George. Du må tro meg.
Det sa at du har noe farlig i det rommet. Det hemmelige rommet.
Så? Har du det?
Hvis du har det, beviser det at dette er en type tre.
-Og at jeg er mektig… -Klinisk gal.
Det er ikke en skramme.
Noen må se på det.
-Du kan ha toksiner i blodet. -Nei!
Jeg er hverken forgiftet eller gal. George, se på meg!
Dette skjedde!
Det er sånt som skjer når du lar folk pynte seg med kilder.
Du lar henne slippe unna fordi du liker blikket hun gir deg,
men jeg er distrahert.
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Nei.
Vær så snill, du må tro meg.
-Du er ikke Marissa Fittes. -Hvorfor ikke?
Fordi du ikke takler å være min Tom Rotwell? Den nest beste?
Herregud. Det er det det er.
Du vet at jeg ikke lyver. Jeg har rett angående det rommet.
Du snakker om ting du ikke forstår.
Du kan høre gjester bedre enn noen andre, men du kan ikke snakke med dem,
og om du nevner det rommet igjen, er du ferdig her.
Før klassifiseringen var arbeidet kaotisk og uforutsigbart.
De kjempet i mørket. Det lå ikke vitenskap i bunn.
Men da vi la merke til atferdsmønstre, begynte vi å kategorisere.
De svakeste som type én, de sterkere som type to.
Du har snakket om en tredje, litt kontroversiell kategori,
type tre.
Den er så sjelden at du er den eneste vi vet om som har møtt en.
Hva er spørsmålet?
Hva vil du si til de som ikke tror at type tre finnes, at de er en myte?
Nye ideer bli naturlig nok møtt med fornektelse.
Spesielt skremmende ideer.
En type tre er en gjest som nekter å forlate det dødelige rike.
En ånd med ekstraordinær styrke og intelligens.
Den tenker, føler og snakker som oss,
men den gjør det alene og i mørket i all evighet.
Frem til den møter noen som kan kommunisere med den.
Og så vidt vi vet, ser jeg ut til å være den eneste.
Ja?
Hei.
Jeg ser ut som Anthony Lockwood, men jeg er ikke det. Jeg er lege, så…
Bra.
Fordi han var et rasshøl i sted.
Kom hit.
Ta det med deg.
Jeg vet ikke hva jeg…
Dette gjør vondt.
Takk for advarselen.
Jeg ble…
Jeg ble foreldreløs da jeg var seks år.
Så…
Jeg liker ikke å snakke om fortiden min.
Det er det som er bak døren.
Ok.
Og…
…du brukte det for å overbevise meg
om at du er én av to personer i hele verdenshistorien
som kan snakke med skrømt,
og at vi i tillegg har en type tre i huset.
To situasjoner med én til én milliard sannsynlighet.
-Sjansen for at du har rett er… -Jeg hadde heller ikke trodd meg.
Det er ikke problemet.
Problemet er at når man liker rampelyset så godt som jeg gjør,
er det litt av justering å innse at den egentlige grunnen til at du er her
er for å kaste lyset på noen andre.
Du tror meg.
Jeg gjør det.
På alt sammen.
Takk.
Du vet at jeg ikke vil ha oppmerksomhet.
Jeg vet det.
Det er vanvittig.
Jeg antar at det gjør meg til litt av en ressurs, sant?
Jeg gjør ikke den feilen igjen.
Vi går forsiktig frem.
Jeg lover.
-Så, hva var det det sa? -Ja.
Han sa han kunne lukte noe mektig på meg.
Så ble han fæl og kom med en spådom om død.
-Spådom om død? -Ja, jeg vet det. Heftig, sant?
Men han virket veldig sikker.
Vi burde si det til George.
George?
Unnskyld for tidligere.
Kan vi snakke?
Hvor er han, klokken er to om natten.
Vi må finne ham.
Nå.
SANNHETEN FINNES I DET HINSIDIGE
Et åsted. Hva faen?
DEPFOK - IKKE KRYSS BÅNDET
Karim.
-Hva i helvete gjør du her? -Det var ikke meg.
Hva enn det er som har skjedd her.
Dette er mitt åsted. Speilet har blitt stjålet.
Hva? Vi fant det for få timer siden.
Du var med på utgravingen. Skjedde det noe uvanlig?
Nei. Alt var etter boken. Noen mistenkte?
Ikke ennå.
Men de slo ned en nattevakt på tolv år, det skal de få svi for.
-Hvorfor ringte dere ikke oss? -Dere er tatt av saken.
Et annet team tok over.
Karim! Vi hørte om utgravningen din.
Er Lockwood her? Eller får du skylda for dette?
Vi er her.
God aften.
-Er du ok? -God kveld, etterforsker.
Anthony Lockwood og en feilslått sak.
Alt er som vanlig.
Hyggelig å se deg, Kipps. Det er tredje gang denne uken.
-Andre gang. -Speilet er borte.
-Dette er stort. -Ja. Og det er vår sak.
Ikke nå lenger. Vi har skrevet en foreløpig rapport.
Først og fremst, hvorfor en jernkiste hundre år før problemet?
Databasen bekrefter at det er en destiller,
brukt av bryggerier sent på 1800-tallet.
I 1886 oppstod det en arbeiderkonflikt som ble voldelig
i Hildrew's Ales i Kilburn.
Vær så god, sir.
Vi tror denne velkledde mannen var eieren,
drept av arbeiderne og begravd i det første de fant.
-Drept ved et uhell? -En fæl måte å dø på.
Det forklarer at han er urolig.
Speilet har stor affeksjonsverdi, nok til å fungere som hans kilde.
Med mindre Karim har et bedre svar?
Det har jeg faktisk.
-Har du? -Ja.
-Er du sikker? -Jeg vet hvem han er.
Dette bør være bra.
Bobby, hvorfor skulle noen bære en jernkiste over tre km
for å ha noe å begrave liket i?
Du gjør det fordi den er laget av jern. For beskyttelse mot onde ånder.
Dette skjedde hundre år før problemet, det er rart.
Det var en inskripsjon på speilet. Du så den, ikke sant?
Vi jobber med det. Vi har en arameisk oversetter.
Fint for dem, men dette er fønikisk.
Trendy i viktorianske, okkulte kretser.
-"Sannheten finnes i det hinsidige." -Slagordet til Open Arms Fellowship.
Og omtrent seks andre kulter,
men dette er første nedtegning. Dette var ingen tilfeldighet.
En rik okkultist forut for sin tid, henrettet og begravd i hemmelighet
med et speil som er verdt en formue.
Er det vår sak?
Hvis du har et navn. Jeg er usikker.
Er dr. Edmund Bickerstaff nevnt i den rapporten?
Familien hans eide kirkegården.
Edmund Bickerstaff? Storbritannias mest berømte pervo.
Kanskje ikke.
En mulig dekkhistorie for å skjule hva han virkelig gjorde.
Jeg vet ikke hva,
men jernkisten og inskripsjonen er skrømtrelatert.
Du har ingen bevis.
Bobby, bare en anelse. Noe jeg leste i en bok, husker du dem?
Rike viktorianere markerte ofte eiendelene sine i tilfelle tyveri.
Kan du åpne den haspen for meg?
Bickerstaffs familievåpen.
Takk, Bobby. Du har vært en fantastisk assistent.
Mannen i denne kisten er Edmund Bickerstaff.
En tvilsom, viktoriansk lege knyttet til det okkulte
og et stjålet speil hensynsløse folk betaler en formue for.
Det beste laget vant.
-Hold kjeft. -Dette er vår sak, ok?
-Du visste ingenting. -Hold kjeft, Karim.
-Du sa det var en brygger. -Hold kjeft!
Jeg setter begge team på saken. Dere skal samarbeide.
Det går bra, sant?
Absolutt, etterforsker.
-Ja, etterforsker. -Bra.
Finn relikvien. Finn ut hvem som stjal den og hvorfor.
Del informasjon, støtt hverandre og få det gjort før andre blir skadet.
Sett opp farten!
-Kom igjen. -Det var min feil.
Jeg antar at Lockwood tror deg.
-Jeg forventer ikke at du gjør det. -Bra. Skal vi kjøpe pølser?
-George Casper Karim, ditt jævla geni. -Er det en unnskyldning?
Ja. Jeg burde aldri ha oversett hvor skarp du er.
Men jeg mente en del av det jeg sa.
Dette speilet kan hjelpe oss med å forstå problemet.
Jeg kjenner det på meg. Vi må få det tilbake.
-Vi skal vel ikke jobbe med Fittes? -Lockwood!
Hva faen var det?
Du stjal salæret vårt. Du er på dypt vann.
Det er tull, Kipps. Det irriterer deg, sant?
Vi gjør denne jobben bedre enn noen andre.
-Du er irrelevant. -For Guds skyld.
Quill Kipps, den vandrende blindtarmen. Noen burde fjerne deg.
-Jeg samarbeider ikke med deg. -Jeg håpet du ville si det.
Skal vi gjøre det mer interessant?
Førstemann til å finne speilet.
Taperen må ta ut en annonse i The Times for å gratulere vinneren.
Helside?
Bli voksen, Tony. Her er vilkårene.
Taperen slutter og jobber aldri i denne bransjen igjen.
London blir mye tryggere med tre færre amatører.
Har vi en avtale?
Hva er det, Tony? Er du redd for å tape?
Du fleiper nå.
Nyt din siste sak.
Hva faen gjør han?
Akkurat det han vil.
Tekst: Anya Bratberg