Vad har du hittat?
Den är bakom silverglas så vi kan undersöka den riskfritt.
Men det är dagsljus.
Ja, uppenbarligen. Men som vanligt är jag försiktigare än vad du är.
Inkräktaren var ute efter ringen. Men varför?
Stämplar.
H 22 115.
Kanske H står för Hugo?
Det tänkte jag först. Men det fanns ett annat H i Annabels liv.
Akt två, scen två.
"Det är inte säkert att stjärnorna lyser eller att solen går upp varje dag.
Inte säkert att sanning är sanning, men en sak är säker: Dig älskar jag."
Här har vi det! Stämpeln är ett kärleksbrev.
Hon ville att jag skulle ta ringen för den bevisar deras kärlek.
-Det måste väl räcka för sätta dit honom? -Nej. Det bevisar ingenting.
De var tillsammans, men det bevisar inte att han mördade henne.
Jag lägger ringen i kassaskåpet. Jag tar nyckeln, jag kan inte lita på dig.
-Men det är hennes källa. -Som du stal.
Det slutgiltiga beslutet om Sheen Road är taget.
Löser vi inte detta kommer vår agentur stängas.
-"Obligatorisk tillsyn på obestämd tid"? -Vad betyder det?
Att vi är skyldiga 60 000, och inte får göra nåt utan att övervakas.
Nej. Det här måste vara ett skämt.
Nej. Det är ett strypgrepp.
Men jag har en plan. Nu åker vi och diskuterar ett spöke.
VÅG AV OFÖRKLARLIGA DÖDSFALL
SPÖKEN FINNS ÖVERALLT
SPÖKBERÖRING DÖDAR
DÖDSFALL
UTEGÅNGSFÖRBUD TRÄDER I KRAFT
EKONOMISK CHOCK
JÄRN, SILVER, SALT: VÅRT BÄSTA FÖRSVAR
TEKNOLOGIAKTIER
BASERAD PÅ JONATHAN STROUDS ROMANER
UNGDOMAR FÖRNIMMER SPÖKEN
DÖDSFALL
'PROBLEMET' 50 ÅR SENARE
Din plan är att vi ska trotsa domslutet och ta ett jobb på Fairfax Iron?
Du är så negativ. Det är därför jag inte berättar saker för dig i förväg.
"Agenter sökes för ovanlig övernaturlig utredning.
Betalningen reflekterar faran." Så väldigt farligt, med andra ord.
Värt minst 60 000, hoppas jag.
Dörrarna stängs.
Nu måste vi visa oss från vår bästa sida och vara professionella.
-Så jag sköter snacket. -Jag har träffat John Fairfax.
Han skänkte järnförsvaret till min skola och höll ett tal.
Miss Kingston hade fixat håret.
Det är precis såna saker jag inte vill att du säger.
Du sa att vi skulle diskutera ett spöke med nån. Vet du med vem?
Nej. Bara att vi ska till våning tjugo.
Översta våningen. Tror du att det är…
Dörrarna stängs.
Rakt in på kontoret. Tjusigt.
Det här är sir John Fairfax kontor.
Det här är märkligt. John Fairfax behöver inte oss, han är en rik kändis.
-Han har byggt Fairfax Iron. -Och hela byggnaden.
Det känns dystert att tjäna så mycket pengar på Problemet.
Nåt förtjänar jag väl för att jag förbättrar landets säkerhet?
-Herregud, förlåt. -Nej, du har rätt. Det är dystert.
Problemet har vanställt hela världen.
Trevligt att träffas. Anthony Lockwood.
George Karim och Lucy Carlyle.
Vi är Lockwood & Co.
Naturligtvis. Den ökända agenturen.
Varsågoda och sitt.
Under sprinklern.
När vi svarade på annonsen insåg vi inte att du personligen skulle hantera ärendet.
Det är en känslig situation som måste hanteras diskret.
Jag har bestämt mig för att sälja några fastigheter,
bland annat Combe Carey Hall i Berkshire.
Ett trevligt ställe,
men också hem till en envis samling besökare.
Vilket jag inte vill att media ska få reda på,
eftersom min blivande köpare inte vet.
Så det måste säkras innan det kan visas för köparen?
Precis. Och jag kan inte riskera skador. Inga bloss eller sprängämnen får användas.
Jobbet är farligt och måste utföras snabbt och diskret.
Jag tar emot offerter från alla stora agenturer,
så enda sättet för en agentur som er att få jobbet, är att ta mindre betalt.
Vi erbjuder en lika god service som våra konkurrenter,
och vi behöver inte jobba till underpris.
Du ljuger som en politiker.
Men jag började min karriär på kasinon, så jag kan se när nån bluffar.
Tror du Fittes och Rotwell är diskreta?
Alla beslut de tar diskuteras av en kommitté.
Och du behöver nåt mer flexibelt.
Som vi. En liten oberoende agentur.
Vi är den enda agenturen som kan utföra jobbet på sättet du önskar.
Bra säljargument.
Men jag tror inte att DEPFOK skulle godkänna att ni tog det här jobbet.
Därför hade det nog varit bäst om de inte fick reda på det.
Rotwells offert var på 90 000 dollar.
Jag betalar er vad ni är skyldiga DEPFOK, inte mer. Hur mycket var det? 40? 50?
Det är 60 000.
Du har säkert mycket att göra, så låt oss göra det enkelt för oss.
Du betalar våra böter, så fixar vi ditt hus. Är vi överens?
-Han betalar oss 60 000! -Men vi har inte pengarna än.
Nu måste vi skynda oss. Lucy, du packar och förbereder allt.
George, du tar reda på allt du kan om Combe Carey Hall.
Jag ska till Satchell och se om de har nåt som inte exploderar.
Vi ses hemma sen. Berätta inte för nån.
-Vi överlever aldrig det här. -Det var tråkigt att höra.
Oj. Handlar allt det där om Combe Carey Hall?
Ja, Fairfax glömde nämna en hel del. Det är inte bara ett hus.
Det var ett satanistiskt konvent för djävulsdyrkare på medeltiden.
Kul. Onda munkar. Då vet vi vad som väntar.
-Nån som vill ha en öl till? -Nej, vi har ingen aning.
Många har dött där, bland annat på en fest för 30 år sen.
Men det var tydligen inte munkarna,
utan "Skrikande trappan" eller "Röda rummet", vad de nu är.
Utan bloss klarar vi det aldrig. Vi är inte de första som försöker.
När Problemet började anlitades ett team från Fittes.
Bara en person överlevde.
En annan, Samaran Pandey, är spårlöst försvunnen.
-Fairfax berättade inget av det här. -Han fick en bra deal, men vi också.
Äntligen får vi utmana våra talanger.
Men vi är ett team, så om ni har nåt annat förslag på
hur vi ska rädda vår agentur, så vill jag gärna höra det.
Okej, då var det bestämt.
Hej. Lockwood & Co.
Det är Barnes. Till dig.
-Varför har du handskar? -Jag stresstädar.
Hallå.
Carlyle? Inspektör Barnes. Har du berättat för Lockwood att du ska sluta än?
Ja, det har jag faktiskt. Jag åker om några dagar.
Du kanske borde åka innan.
Jag ville bara berätta att Hugo Blake släpptes i morse.
Vi var tvungna eftersom vi inte kan bevisa att han befann sig i huset.
Om ni inte bränt ner det kanske vi haft fysiska bevis.
Imorgon kommer jag informera er om er nya övervakare.
-Vi är inte hemma imorgon. -Varför inte?
-För att huset ska desinficeras. -Då säger vi i övermorgon.
Var försiktig.
Jag hoppas du inte stökar till!
George, kan du sluta städa och hjälpa mig med kedjorna istället?
Släpp mig!
Jag kan inte hjälpa dig.
Du gav mig ringen.
Jag kan inte lita på dig.
-Oj, vad grönt det är här! -Har du aldrig varit utanför London innan?
-Jag har besökt mormor i Sidcup. -Sidcup ligger i London.
Då är det väl så. Men jag verkar inte ha missat mycket.
Tänk att vi ska hem till sir John Fairfax.
Du verkar väldigt förtjust i honom.
Det kan man väl säga.
Han har lyckats med allt han försökt sig på.
Bokförlag, nöjesbranschen…
Han var över 30 när han öppnade smältverket.
Han har kommit så långt. Han började också från noll.
Han har ärvt pengar. Du har ett stort hus mitt i London.
Huset är belånat, George. Jag är mer eller mindre en träl.
Välkomna. Mitt namn är Ellie, mr Fairfax assistent. Den här vägen.
-Kommer sir John… -Han väntar i huset.
-Är du okej? -En gammal krigsskada.
-Var du agent? -Det var många av mr Fairfax anställda.
En bra man att känna när ens talanger avtar.
Han är inte snäll direkt, men han ger folk en andra chans.
-Och han betalar bra. Hoppa in. -Måste vi åka i den här skrotbilen?
Vad gör du? Man får aldrig tveka på tröskeln. Det är regel nummer ett.
Ja, men jag tyckte bara att jag hörde nåt.
Välkomna till Combe Carey Hall. Ni är sena.
Släpp väskorna och skynda er. Solen går snart ner.
Jag förstår inte, inget är där det borde vara.
Det här är galleriet.
Det ursprungliga konventet förstördes när munkarna begick kollektivt självmord.
Man fick skapa sina egna nöjen på den tiden.
Det nya huset byggdes på dess ruiner. Så det är lite Frankenstein…
Mr Lockwood har brutit mot reglerna. Jag hittade ett bombbloss.
Kära nån.
-Jag bad Ellie gå igenom era väskor. -Va?
Då har du också brutit mot reglerna, genom att titta i våra väskor.
Mig veterligen står det inget i kontraktet som förbjuder mig från att se till
att mitt hus inte bränns ner.
Det har ni ju lyckats med förr. Låt oss säga att vi är kvitt. Tiden går.
Solen har snart gått ner.
Varför tog du med det?
Dessutom har vi bloss som är mycket bättre.
Nu lämnar vi er.
Det är farligt för oss att vara här så här sent.
Den Skrikande trappan finns där, och den leder er till Röda rummet.
Det är troligtvis där den primära källan finns.
Vi kommer tillbaka imorgon. Jag hoppas ni har allt ni behöver?
Det har vi säkert.
Lycka till.
Mr Lockwood. Det är DEPFOK. Öppna dörren.
Desinfektion…
-Sparka in den. -Javisst.
Det blir kallare och kallare.
Det är svårt att hitta en källa när rummen inte ligger där de ska.
Jag tror nåt gammalt ligger gömt nånstans.
Vi vet ingenting. Är vi säkra på att vi vill göra det här?
Jag är inte säker alls. Lockwood?
Lockwood, vad gör du?
Jag bara hämtade en grej.
Förhoppningsvis kan det här lugna er lite. Jag var här i går för att kolla läget.
Jag gömde den här utanför.
Eftersom Fairfax är som han är antog jag att våra väskor skulle kollas,
och eftersom jag är som jag är, tog jag med ett bloss.
Vi har inte allt det vanliga, men vi har ett bombbloss. Extra starkt.
Det hoppas jag, det var riktigt dyrt.
Blosset i din väska var bara ett lockbete.
Allt gick som planerat.
Varför sa du inget?
Då hade vi missat det här vackra ögonblicket.
Kom igen, jag är inget monster.
Okej. Ska vi sätta igång?
Känner du nåt?
För att vara en skrikande trappa är den väldigt tyst.
-Den kanske har tagit ledigt. -Det borde vi också gjort.
Är ni redo?
Väggarna utstrålar dålig energi.
Mycket dålig energi.
Jag hör skrik.
Kaos. Det är för många röster.
Det är inte särskilt rött.
Luce, hjälp mig med kedjan. George, säkra utgången.
-Sex grader och det sjunker. -Vad som än är här, närmar sig.
Det finns inga tecken på källor här. Märkligt.
-Sa du inte att det finns dolda rum? -Enligt ritningarna är det troligt.
Vi ser vad vi kan hitta. Stanna här och håll koll.
Leta efter hålrum och falska väggar. Ställen som skulle kunna dölja en källa.
Med tanke på all dödsglöd, har många dött här.
Tror vi att den är härinne? Källan till den primära hemsökelsen?
-Temperaturen är fem grader. -Vänta.
Sluta knacka. Jag försöker lyssna.
Jag knackar inte.
Tillbaka in i cirkeln! Nåt konstigt händer.
Vad är det som låter?
Blod.
Det kan inte vara blod. Det är plasma.
-Det liknar blod och luktar som blod… -Rör det inte, då får du spökfrossa.
Hur gick det till?
Cirkeln är för stor. Den har en svag punkt i mitten.
Vi måste ut. Lämna sakerna och gå mot dörren.
Jag trodde att du säkrat den?
-Det gjorde jag! Det här är omöjligt! -Den är låst. Vi är fast!
Håll er lugna. Den utnyttjar våra panikkänslor.
Luce, vi behöver en ny utgång. Se om du hittar nåt där du stod innan.
George, vi måste distrahera den.
Dags att sluta vara så respektfulla.
Kom igen. Var inte blyg.
-Det finns definitivt nåt här. -Bra. Fortsätt leta.
-Det är överallt. -Det här är inte bara ett spöke!
-Hittar du nåt? -Jag vet inte. Jag behöver mer tid!
De samarbetar. Helvete också.
Fokusera.
Hur ska vi kunna bekämpa det där?
-Lucy, säg att du hittat en dörr. -Jag vill springa härifrån nu!
Poltergeister kan stänga dörrar, men bara Skiftare kan visa sig som blod.
Men inte så mycket! Är det här en ny sorts Typ två?
Det var bara en vanlig Skiftare. Inget spöke kan stänga en tung järndörr.
-Det var en levande person. -Va? Vem?
Fairfax? Nej, han skulle inte våga vara här nu.
Ellie kanske fortfarande har talang. De kanske testar oss.
Va? Tror du fortfarande att vi kan klara det här?
Det är en dödsfälla.
Herregud.
Temperaturen har sjunkit igen.
Vilket innebär att Röda rummet inte är den primära hemsökelseplatsen.
Det finns nåt annat här.
-Tänk om det inte finns nån utgång? -Då är det kört.
Varför är spindlar så förtjusta i spöken?
Vem bryr sig? De är utmärkta varningssignaler.
Även denna gång.
-Helvete. -Det är Sam Pandey.
Han ville nog varna oss för att gå ditåt.
Och nu går vi ditåt.
Nåt väntar därnere.
Kan det här vara den riktiga Skrikande trappan?
Kanske. Fairfax gillar överraskningar. Nöjesbranschen passade honom bra.
Nu går vi.
Okej.
Fairfax och nöjesbranschen…
Vänta lite. George, Lucy, vänta. Jag tror att jag vet hur…
-Det är den här trappan. -Skynda. Gå av trappan!
Vad ska vi ta oss till?
Det är kört.
Munkarna.
Det var här de dog.
George, hitta källan. Luce, hjälp mig att hålla dem på avstånd.
Vad menar du med "hitta källan"? Det finns inget här!
-Det är Fittes-agenten! -Han är inte problemet. Kom igen nu!
Lucy, nej!
-Du fick spökfrossa. -Ja. Men jag hittade källan.
I brunnen, deras kroppar!
-Det är för sent! -Tur att jag bröt avtalet.
Önska er nåt.
George.
George!
Är du okej?
Jag har ont i kinden.
Lucy.
-Lucy. -Varför slår du inte honom?
Jag förtjänar det. Jag har varit en idiot. Vi borde inte kommit hit.
Där. Jag vet inte hur jag kunde missa det.
Fairfax gillade inte bara kasinon.
Han kände alla innan han gick över till järnindustrin.
Kände Fairfax Annabel?
Inte bara kände henne, jag tror att de var tillsammans.
Han gav henne ringen. Det måste varit han.
Den ovanliga stämpeln. Nånstans finns en beställning i hans namn.
Så det var han som dödade henne?
Och ringen bevisar det.
Jag tror att han ville att huset skulle döda oss.
Ingen hade misstänkt nåt. Bara tre agenter som dött på ett jobb.
Kom, nu går vi härifrån. Innan de inser att vi överlevt.
-Går vi via Röda rummet överlever vi inte. -Titta, ljus! Vi kanske kan ta oss ut där.
Kom igen, spring!
Ingen rör sig.
Upp med händerna.
Du tog hit oss för att vi skulle dö.
Det var du. Det var dig jag knivhögg hemma hos oss häromdagen.
Det är ingen gammal krigsskada.
Stanna där.
Du och jag kan säkert lösa det här.
Du ville ha tillbaka ringen.
När solen gått upp tänkte du ta den ur våra fickor i Röda rummet.
Nu är vi här.
Det är stämpeln som kan avslöja dig.
Den är väldigt unik.
Nu ångrar du säkert att du köpte den till Annabel.
Nej. Jag ångrar inte att jag köpte den.
Däremot ångrar jag att jag lämnade den när jag murade in henne i skorstenen.
Det jag gjorde var fruktansvärt.
Men jag kunde inte kasta bort mitt liv på grund av ett misstag.
Inte då och inte nu. Så lägg ner värjan och ge mig ringen.
Det kan jag inte.
Jag har inte ringen.
Vi tar inte med den överallt, vi är inte galna.
Jag är den enda som vet var den är gömd. Dödar du mig får du aldrig tillbaka den.
Du bluffar.
-Skjut mig då. -Lockwood, sluta!
Du hade passat in hos munkarna.
-Du verkar också vilja dö. -Kanske. Men du kommer inte göra det.
Du tänker redan på alla sätt du skulle kunna avslöjas på.
Du är visst också en skådespelare.
-Låt oss se vad som döljer sig under ytan. -Nej.
Där har vi det.
Du ser rädd ut. Det gjorde hon också.
Skjut inte.
Det är den här du vill ha, eller hur?
-Lucy, vad har du gjort? -Vad är det?
-Hon stal den igen. -Vad finns i den?
Lucy, vad gör du?
Annabels källa.
Hon har väntat länge på att få träffa dig igen, mr Fairfax.
-Va? -Lucy…
Annabel!
Mina kollegor är galningar.
Rör dig inte!
Släpp mig!
-Vi är agenter. Det här är vårt jobb. -De anställde oss. Det här är inte okej.
-Jag förbjöd er att ta egna jobb. -Ja, och jag förstår att…
Håll tyst!
Jag visste att du inte kunde lyda. Inte ens en natt. Men nu lyssnar ni.
Anthony Lockwood, George Karim, Lucy Carlyle, ni är härmed anhållna
för att olovligt ha utfört en utredning, vilket strider mot DEPFOK:s beslut.
Vi överlevde ett mordförsök.
John Fairfax dödade Annabel Ward och försökte även döda oss.
Samma John Fairfax som din avdelning har arbetat med det senaste decenniet.
Det är sant. Han strypte henne och murade in henne i skorstenen.
-Varför skulle jag tro dig? -Hon ljuger inte. Vi kan bevisa det.
Hela jobbet var en fälla. Fråga Ellie. Hon hörde Fairfax erkänna.
Om det är sant…
Inspektör Barnes? Ursäkta att jag stör. Polischefen anlände precis.
-Sätt dem i bilen. -Inspektör Barnes, du måste tro mig.
De säger att ni dödade sir John Fairfax.
-Nu hamnar ni nog i tidningen. -Vad gör du här?
Jag är specialagent hos Fittes. Vi håller utkik efter korrupta agenter.
Kul att ses.
Jag tänker berätta för media. Det är kört för dem. Alla ska få veta.
Kom och titta.
Vad?
Varför är polischefen här klockan fem på morgonen?
De tar med sig saker. Vad pågår här?
Vad fan är det som händer?
Ni kommer inte att anhållas.
Om ni skriver på de här.
-Ett sekretessavtal? Aldrig i livet. -Gör det.
-Annars står ni helt utan beskydd. -Från vad?
-Vet du ens vad de försöker dölja? -Det här strider mot reglerna.
Skriv på pappren.
Första gången jag sett dig göra nåt smart. Han har er adress.
De tog alla våra saker. De vet nåt om Fairfax som vi inte vet.
-De vill att det ska förbli så. -Förutom att han var en mördare?
-Ingen kommer få veta vad vi gjort. -Nej, men vi överlevde i alla fall.
Kära vänner, vi är samlade här idag för att ta farväl av Samaran
och överlämna honom i Guds händer.
Ursäkta?
Ursäkta.
Hej. Mitt namn är Penelope Fittes.
Vi vet vem du är.
Och ni är Lockwood & Co.
Till er tjänst.
-Du är väl inte här för att träffa oss? -Väldigt trevligt att träffas, men nej.
Min mamma ledde den första utredningen av Combe Carey Hall.
Hon var den enda som överlevde, och hon kom aldrig riktigt över det.
Sam var som en lillebror för henne. Tack för att ni hittade honom.
-Du måste vara Lucy Carlyle. -Du vet vad jag heter?
-Ja. -Vet du vad jag heter?
Det är klart jag gör, mr Karim. Roligt att det går bra för dig.
Jag önskar du jobbade kvar hos oss. Hon som avskedade dig är sparkad.
Det var synd. Hon var rätt korkad, men hon passade in hos er.
Jag förstår att du trivs bättre där du är nu.
Tack så mycket igen.
Hej då.
Varför sa du så? Hon var trevlig.
Bråka inte nu. Penelope Fittes vet vilka vi är!
-Brevet från DEPFOK är helt otroligt. -Det kunde varit värre.
De döljer allt. Det står att Fairfax dog av naturliga orsaker.
De försöker skydda honom, men varför?
Han är säkert skyldig till betydligt mer än bara mordet på Annabel.
Men vi får åtminstone betalt.
-Sextiotusen? -Vem bryr sig? Vi får inte prata om det.
Combe Carey Hall och våra namn borde stå på förstasidan i The Times.
Nu är det som om det aldrig har hänt.
Ditt namn, menar du. Det här är bra. Tillsynskravet är återkallat.
-Vi är skuldfria. -Och kundfria och berömmelsefria.
Dessutom har vi skulder på betydligt mer än 60 000.
Bevis som stulits från en brottsplats måste förvaras i kassaskåpet.
Vad används de till?
Och vad betyder emblemet? Det fanns på lådorna också. Fascinerande.
De var i alla fall värdelösa mot det där hänsynslösa spöket.
Hon blev brutalt mördad, George. Vad förväntar du dig?
Och ja, i slutet var hon läskig, men det kändes som att jag kände henne.
Som om hon fortfarande levde.
Var försiktig. Man kan bli helt galen av att lyssna.
-Är du inte försiktig kan det… -George.
Du kan glömma allt det där nu, Luce.
Allt ordnade sig ju till slut.
Jag lägger undan de här.
Eftersom du ändå ska gå ner, kan du lägga de här i säkert förvar?
FJÄRDE GRADEN
Det är din signatur.
Är det tillåtet?
Jag tror inte ens att Barnes har koll på reglerna. Så varför inte?
Dessutom är det här min agentur.
Du hör hemma här.
Lucy.
Du borde inte ha sagt så. Om vad lyssnande kan göra med en.
Hon behövde höra det.
Hon kom alldeles för nära Annabel och lyssnare kan gå in i väggen.
Vi måste ta hand om henne.
Hon är duktig och dessutom börjar hon förstå sig på mig.
Hon är tuffare än du tror.
Är allt okej därnere?
Luce?
Lucy?
Är allt okej?
Undertexter: Lina Olsson