- Děkuju. - Díky.
Tak jo, otestuju tě v náhodném pořadí. Nikdy nevíš, který plán bude třeba.
Musíme umět komunikovat rychle a co nejstručněji.
Super začátek. Použil jsi minimálně 30 slov.
Teď není čas na srandičky, Lucy.
Jaký je plán C?
Ten, kdo zrovna nebojuje, udělá obranný kruh.
Plán E: ty se postaráš o návštěvníka a já o zdroj.
Plán D je obráceně. Plán B jsou solné bomby.
Plán A je levandulová voda a plán F je řecký oheň,
který by se měl používat uvnitř a jenom pod dohledem.
- Deset z deseti. - Bylo jich šest.
Tak já vymyslím další čtyři.
Najednou na srandičky čas máme?
No, jsme tu o něco dřív.
- Určitě je to tady? - Sheen Road 62, paní Hopeová.
Přesně tři čtvrtě na šest.
Už jde.
Vy jste z té agentury?
Paní Hopeová?
Jsem Anthony Lockwood. Tohle je moje kolegyně Lucy Carlyleová.
Jsme tu kvůli vašemu problému. Provedete nás?
Já tam odmítám vkročit.
Ne potom, jakým způsobem tam zemřel můj manžel.
Ten duch se tu projevuje už dlouho.
Musíte se ho zbavit, ať ten dům můžu prodat.
Přesně to máme v plánu.
Najdeme návštěvníka a zdroj.
Zákazníkovo bezpečí nade vše.
Neměl by na vás při vyšetřování dohlížet nějaký dospělý?
Striktně vzato zákon říká,
že je dospělý na místě vyžadován jen během výcviku.
Tady to nepovažujeme za nutné.
Dospělí jsou popravdě nanic.
Nejsou dost citliví a akorát se nám pletou pod nohy.
Ještě něco. Je teď v domě někdo? Zahlédli jsme totiž…
Ne. Jediný klíč mám já.
Tady máte vyplněný formulář. Vše najdete v něm.
Musím jít, už bude zákaz vycházení.
Ve vašem věku jsem se honila za kluky a užívala si života.
Je hrůza, kam ten svět dospěl.
Je mi vaší generace líto.
Milá paní.
Úplné sluníčko.
Připravená?
Jo.
Netopí se tu.
To doufám, protože tu pěkně mrzne.
Cítíš ještě něco?
Mám pocit, že jo.
Můžeme?
- Slyšíš něco? - Jo.
Slaboučké klepání.
Nedokážu říct odkud. Co ty?
Je tu tak silná mrtvolná záře, že jsem si měl vzít sluneční brýle.
To není vtipný. Slyšela jsem ho padat. Znělo to hrozně.
Ještě není ani šest.
- Dáš si čaj? - Co tam píše?
Když se sem přestěhovali, všechno bylo v pořádku. Žádná zjevení.
On pak najednou spadl ze schodů a zemřel.
Ona si myslí, že zakopl, když se šel napít.
- Jak uvěřitelné. - Sarkasmus, nebo ironie?
To, co zní chytřeji.
- Myslíš, že ho strčila? - Aspoň bychom měli motiv.
Popsala ten přízrak?
Prý měla pocit, že ji něco hledá, ale nemůže ji to najít.
A nesnesla představu, že by ji to našlo.
Takže to má cíl.
To by ukazovalo na Typ 2.
Je půl sedmé.
Slunce už zapadlo.
Vydáme se na lov?
Zase to klepání.
Je hlasitější.
Teď přestalo.
Sotva jsem vyšla ty schody, takže o nás ví.
Teplota klesá.
Vypni baterku. Musíme se soustředit.
Vyber si některé z těch dveří.
- Ty nejdál od nás. - Proč?
Jsou nejděsivější.
- Je to pracovna. - Jo.
Ale nebývala. Hele.
Hluboké důlky, daleko od sebe.
Možná to bývala ložnice, než se sem nastěhovali.
Už to cítím, ten zdroj je tady. Ty to necítíš?
Nenech se vynervovat. Buď v pohybu. Běž pro tašky a udělej kruh.
- Já prohledám ostatní pokoje. - Piliny, nebo řetězy?
- Piliny. - Určitě? Je brzo a už je to tak silné.
- Není. A navíc… - Co?
Zapomněl jsem vzít řetězy.
Zapomněl jsi na řetězy?
George je chtěl promazat a já nezkontroloval, jestli je vrátil.
Takže za to může on.
To je jedno. Na tuhle zakázku je nepotřebujeme. Stačí piliny.
Pitomí amatéři.
Lockwoode.
Lockwoode…
Moment. Vidím další záři.
Něco se tu stalo už před dlouhou dobou.
Je možné, že tenhle dům pamatuje dvě násilné smrti.
Lockwoode! Tohle nepočká!
Vůbec ale nechápu, co má ta první smrt společného s Hopeovými.
Možná, že ty projevy nemá na svědomí pan Hope.
Přesně tak. Dobrá práce.
Nemá.
- Cítíš z ní něco? - Ještě nevím.
Snažila jsem se navázat kontakt s tebou.
Nechceš to zjistit, než přijde blíž?
Trpí.
- To dá rozum, je mrtvá. - Ne, tohle je jiné.
Jak jiné?
Jako by…
Nech mě být.
Nech mě být!
Nech mě být.
Nech mě být!
ŘADA NEVYSVĚTLITELNÝCH ÚMRTÍ
DUCHOVÉ KRÁČÍ MEZI NÁMI
SMRTÍCÍ DOTEK DUCHA
ZAVEDEN ZÁKAZ VYCHÁZENÍ
HOSPODÁŘSKÝ ŠOK
NEJLEPŠÍ OBRANA: ŽELEZO, STŘÍBRO A SŮL
TECHNOLOGICKÉ AKCIE
PODLE KNIH JONATHANA STROUDA
NADANÁ MLÁDEŽ CÍTÍ DUCHY
ÚMRTÍ
PADESÁT LET PO „PROBLÉMU“
LOCKWOOD A SPOL.
PŘED TŘEMI LETY
Povězte mi o své dceři, paní Carlyleová.
Byla nadaná už jako miminko.
Celé noci probrečela a nenechala nás vyspat.
Mysleli jsme, že s ní něco je,
než nám došlo, že je slyší na ulici pod oknem.
- Takže je naslouchačka? - Nadaná.
V šesti letech viděla návštěvníka v bažinách.
Nejdřív ho slyšela, jinak už by tu s námi nebyla.
Zní vážně talentovaně. A máte štěstí, máme volné místo.
Předevčírem jsem přišel o jednoho agenta. Chudák.
Měl podobnou postavu, takže po něm může podědit uniformu.
To by bylo báječné.
- Paní Clarkeová s vámi projde papírování. - Moc vám děkujeme.
To se ani neusměješ, mladá dámo?
Potvrzujete, že je na agentku dost stará?
Minulý týden jí bylo 13.
A říkáte, že dokáže vycítit přítomnost návštěvníků Typu 1 a 2
a ubránit se jim?
Ano.
Berete na vědomí, že jí při výkonu povinností bude hrozit
- nebezpečí traumatu, zranění a smrti? - Ano.
A že bude po tréninku a přidělení ochranné výstroje
za svoje bezpečí zodpovědná sama?
Ano.
Na čí účet máme poslední pátek v měsíci převádět výplatu?
Na můj.
Nechci to dělat. Nechci se pořád jenom bát!
Všichni se bojíme. Tím mě nedojmeš.
Seženu si práci kdekoliv jinde.
Chci zůstat ve škole. A být normální.
Mladá dámo,
když se tvůj otec uchlastal k smrti, nic nám nenechal.
Takže tam v pondělí nakráčíš
s úsměvem na rtech. Budeš makat a budeš za to vděčná.
Nebo ti k tomu strachu dám důvod.
Dámy a pánové, tohle je Lucy Carlyleová. Naslouchačka.
Prý je nadaná, ale to už posoudíme sami.
Dohlídni na ni, Norrie. Ukaž jí, jak to tu chodí.
Bacha, ať se nepokapeš. Je to smrtelně jedovatý.
Jedovaté a extrémně drahé.
Co vyliješ, ti strhnu z výplaty.
To je ta výbušnina?
Písek, sůl a třaskavé stříbro.
Reaguje s plazmou.
Pamatujte, že železo tvoří bariéru mezi váma a duchem.
Čím silnější duch, tím silnější potřebujete bariéru.
Typ 1 je slabší. Typ 2 silnější.
Nesmíte projevit strach.
Víš, proč s sebou nosí tu stříbrnou placatku?
Ne.
Protože stříbrnej meč v ruce neudrží.
- A víš, proč je tak bledej? - Ne.
Protože se třikrát za noc hrůzou připosere.
A víš, proč se jmenuje Jacobs?
Ne.
Pije tolik kafe, že mu šplouchá na maják.
Hotel Swan. Chodba v nejvyšším patře.
Hosti tam nechtějí spát kvůli zvláštním a nepříjemným pocitům.
Najděte ducha a zneškodněte ho.
Co je, Lucy?
Slyšíš něco?
Je tu!
- Přichází. Za náma! - Cože?
- Co to děláš? - Poslouchej ji, Paule.
Ví, co dělá.
- Jak že se jmenuješ? - Lucy Carlyleová.
Dobrá práce, Lucy Carlyleová.
Rapír je nejdůležitější část vaší výstroje.
Má čepel ze železa a zahání přízraky.
Rozptýlí je.
Čím líp vám to s ním půjde, tím dýl přežijete.
- Norrie! - Lucy! Pomoc!
Jako uznání za dva roky u Jacobse a spol.
a ukončení třetího ročníku
ti uděluju vlastní rapír a kopii Příručky Fittesové.
Jsi pro naši agenturu velikým přínosem,
Lucy Carlyleová.
Proč jsem se nenarodila jako Fittesová?
Proč nemám nóbl jméno jako Penelope nebo Marissa?
Kdo kdy slyšel o nějaký slavný Norrie?
Má jich plný kredenc. Nevšimne si.
Bože. Tak takhle to začíná.
Co jak začíná?
Tvoje přeměna v Jacobse
nebo jinýho ubohýho dospěláka z týhle díry.
Pitím whisky ve čtyři odpoledne.
Jenom lok. Na oslavu.
Ne! Nemůžeme dělat pro Jacobse, dokud nepřijdeme o talent.
Nesmíme dovolit, aby naši rozfofrovali, co vyděláme.
Odjedeme do Londýna. Dneska večer.
Dostaneme se k Fittesové a Rotwellovi. Někam to dotáhneme,
než se naše jména objeví na tom obřím náhrobku.
To já nemůžu.
Nedostudovala jsem. Pošlou mě zpátky, nebo na noční hlídku.
Tak zfalšujeme doporučení a nějak se tam prolžeme.
Tady jde o talent, ne o cár papíru.
Tak počkej, až budu mít kvalifikaci.
Dostanu ji už příští rok.
A pak… už nebudu potřebovat ničí svolení.
Zajdeme do těch nejlepších agentur. Budou se o nás přetahovat.
A za pár let budeme nejslavnější agentky v zemi.
Budeme na obálkách všech časopisů.
Marissa Fittesová vstane z mrtvých,
vyhrabe se z hrobu a přijde nás prosit, abychom se přidaly k ní.
To teda.
TOHLE BUDEME MY!
Musíš mi to stvrdit podpisem.
Přísahám a stvrzuju.
Tak jo, Moorgateský mlýn.
Těžařská firma ho chce nechat vyčistit a prodat developerovi.
Neznáme podrobnosti o návštěvnících, ale všechno ukazuje na Typ 1.
Pane Jacobsi?
Vážně jste znal Marissu Fittesovou?
Trénoval jsem u nich v Londýně, když ještě žila.
Chodívala sledovat naše šermířské tréninky.
Jaká byla?
Neskutečná.
Než s Rotwellem objevili souvislost mezi návštěvníky a zdroji, byl to chaos.
Nepokoje v ulicích, tucty mrtvých každý den.
Ona to všechno změnila.
Byla jediná, komu se kdy povedlo komunikovat s Typem 3.
Takže jste s ní akorát byl v jedné místnosti?
To se tobě nikdy nepoštěstí.
Byl jsem u zrodu historie.
Jasně, protože před Fittesovou a Rotwellem
očividně nic neexistovalo.
Náhodička, co?
- Pan Konspirační teoretik. - Co se stalo podle tebe?
Vůbec nevíme, jak k Problému došlo.
Hlavička a ještě fešák.
Úplný radikální myslitel. Že jo?
Najděte návštěvníka a zdroj.
Zapečeťte ho a vraťte se.
Nechci tu být celou noc.
- Máte někdo něco? - Zatím ne.
Ale děsně tu mrzne. To se mi vůbec nelíbí.
Zní to jako dítě.
Tam dole.
Něco tu nehraje.
Podle mě to není Typ 1.
Jdeme za ním, ty to nahlas Jacobsovi.
Ne, měli bychom odejít pro víc výstroje, vymyslet plán a pak se vrátit.
Když odejdeme, ztratíme ho. Běž, prosím tě.
Vy ostatní pojďte se mnou. Držte se u mě.
Dávej na sebe pozor.
Něco jsme našli.
Myslela jsem, že je to fantasma nebo dítě,
ale teď o tom pochybuju. Myslím…
Měl byste je odvolat.
Protože máš pochyby?
- To nestačí. Kde máš důkazy? - Žádné nemám, je to jenom pocit.
Tady nerozhodujou pocity.
A nechcete tam zajít a posoudit to sám?
Prostě dělej, co máš.
Bože.
- Co to je? - Je to blízko!
Jde to sem!
Pomoc!
Honem!
Norrie!
Norrie, pohni se!
Potřebuju řetězy!
Lucy, Norrie, zavřete dveře! Zachraňte se!
Norrie!
Norrie.
Norrie!
Pane Jacobsi, prosím.
Je v transu!
Potřebujeme vaši pomoc, prosím!
Neodcházejte!
Umírají tam.
Norrie!
Neodcházejte!
Neodcházejte, pane Jacobsi!
Jednal jsem podle informací, které mi slečna Carlyleová dodala.
Škoda, že nemluvila jasněji.
Mohla zachránit spoustu mladých životů.
Do chvíle, kdy slečna Carlyleová
vyběhla z budovy,
jste tedy žádná volání o pomoc ani projevy ducha neslyšel?
- Vůbec nic. - To není pravda.
Stál jste ve dveřích. Viděla jsem vás a volala na vás!
Ticho, prosím! Nemluvte bez vyzvání.
Tento soud rozhodl, že úmrtí Alfieho Morgana,
Joy Youngové, Paula Bella a Abrahama Kosty na dotek ducha
byla nešťastná náhoda.
Jejich rodiče obdrží patřičné odškodnění
z Fondu Fittesové pro rodiny pozůstalých.
Skvělá práce.
V případě trvalého transu, kterým trpí Norrie Whiteová,
doporučuji finanční pomoc
z Fondu pro podporu veteránů Úřadu pro paranormální výzkum a kontrolu.
Probudí se někdy?
Vrátí se nám?
Můžeme jí jenom zajistit pohodlí.
Podívej se na mě. Podívej se na mě, mladá dámo.
Nebudeš tu sedět jako tělo bez duše.
A já odmítám být navěky za vyvrhele,
protože moje dcera zavinila smrt tolika dětí.
Zítra ráno tě vezmu za Jacobsem a pěkně se mu omluvíš.
Přiznáš vinu a budeš ho prosit, aby tě vzal zpátky. Jasné?
Jo.
Chápu, že ti na mně nezáleží.
Ani na Norrie.
Ani na pravdě.
Byla to moje nejlepší kámoška.
Byli jako moje rodina. Fakt myslíš, že bych jim ublížila?
- To stačí. - Nestačí.
Celý život ses ke mně chovala jako ke kusu hadru,
dokud jsem ti nezačala vydělávat.
Chtěla jsem jenom,
abys mě měla ráda.
Ale to ty nedokážeš.
Nemáš žádné city. Víc emocí by projevila i mrtvola.
Máme tam být v devět.
HLEDÁME NADANÉ REKRUTY SINCLAIR A SOANES
Promiň.
Jsi v Londýně poprvé?
Není tu bezpečno, zvlášť po setmění.
V našich centrech můžeš bezpečně přečkat noc.
Díky, ale to nebude potřeba.
DŮM FITTESOVÉ
…formuláře na recepci v přízemí a hlaste se k pohovoru.
NÁBOR
Občanku, doporučení a souhlas rodičů, prosím.
Promiňte, nic z toho nemám.
Mám ale vysvědčení s vyznamenáním od prváku až do třeťáku.
Bez papírů na pohovor nemůžete.
- Prosím. Čekám už přes hodinu. - Nedá se nic dělat.
Jenom bych někomu chtěla říct o tom, co umím.
Nebude to pro vás ztráta času, slibuju.
Čas tu ztrácíš jen ty sama. Příště přijď s rodiči.
Prosím. Jela jsem sem stovky kilometrů a nemám kde přespat.
Všechno vám vysvětlím.
Myslíš, že jsi první, kdo mě tu s tímhle otravuje? Zmiz.
ZÁKAZ VYCHÁZENÍ ZA 1:58:50
LOCKWOOD A SPOL.
A. J. LOCKWOOD A SPOL. VYŠETŘOVATELÉ
Ty děláš u Arifa?
Kdo je Arif?
Vede obchod na rohu, posílá nám koblihy.
Ty žádné neneseš, takže jsi asi nová uchazečka.
Myslel jsem, že už jsme skončili. Jméno?
Lucy Carlyleová. Vy jste pan Lockwood?
Já? Ne.
- A můžu se s ním setkat? - Proč ne.
Teď je u něj poslední uchazečka, ale nevypadala, že se zdrží.
Tak jo, podívejte na tohle. Co myslíte, že to je?
Panebože! Dejte to pryč!
Vidíš? Říkal jsem to.
Tak jo, pojď za mnou.
Vyhráváš, zbývá ještě jedna.
Ty vyhráváš. Tamta byla poslední na seznamu.
A kdo je teda tohle?
Zdravím. Já jsem Anthony Lockwood.
Lucy Carlyleová. Nemám domluvenou schůzku,
ale viděla jsem váš inzerát a byla jsem poblíž.
Už jste o nás slyšela?
Ne.
Můj životopis.
Dáte si čaj? Nebo vám ho už George nabídl?
Chtěl jsem počkat, jestli nevezme nohy na ramena.
Už jsme ho vyplýtvali dost.
Zkusíme to s ní risknout, tak postav na čaj.
Dobře, ale myslím, že zdrhne.
Omlouvám se za něj.
Když má hlad, bývá nevrlý. Posaďte se.
Takže je vidíte i cítíte na dotek, ale primárně jste naslouchačka?
Cítím je dobře, ale slívá se mi to s tím, co slyším.
Dotek někdy vyvolá zvuky.
To trochu umí i George. Já ne. Já je vidím.
Mrtvolnou záři, stopy, různé hrozivé pozůstatky po vraždách.
Prý jste trénovala na severu s agentem jménem Jacobs.
- Vychodila jste čtyři ročníky? - Přesně tak.
- Dal vám doporučení? - Ne.
Moje poslední práce skončila… náhle.
Můžu vám popsat, co se stalo,
ale nevracím se k tomu zrovna ráda.
Tak možná jindy.
Konečně.
Začneme s testy?
S jakými? V inzerátu se o ničem nepsalo.
Já upřímně na doporučení moc nedám.
Raději talent posuzuju sám.
Nabídněte si sušenku, než je George sní.
A teď… Co myslíte, že je tohle?
Stříbrné sklo od Sunrise Corporation.
Sklenice na ducha.
Lebka je zdroj a duch je s ní svázaný.
Nedokážu říct jaký typ. Možná fantom nebo přízrak?
Přesně tak. Výborně.
Otřáslo to s ní. Šlo to vidět.
Ale víš, že tě slyším, že jo?
Nemají je jen Fittesová a Rotwell?
Na otázky odpovím později. Teď mi řekněte svůj názor na tohle.
Slyším výstřely.
- Výstřely? - To zní hrozně.
Ne. Necítím násilí ani smutek. Žádné utrpení.
Tohle patřilo někomu
šťastnému a laskavému.
Výborně, mému strýci. Brával si ho s sebou na lov.
Měl ho u sebe, když umřel na mrtvici.
Je ho škoda, byl to sympaťák.
A co tohle?
Pojí se s nimi smrt. Spousta smrtí. Jsou odporné.
Nevím, co jsou zač, ale nikdo by na ně neměl sahat.
Rozhodně ne na pracovním pohovoru.
Je to památka na můj první úspěšný případ.
- Znáte masového vraha Harolda Becka? - Ne.
A asi ani nechci, děkuju pěkně.
Moudré rozhodnutí. Byla to hrůza.
A jako poslední zkuste tohle.
Nic necítím.
Vážně? Jste si jistá?
Zkuste se víc snažit.
Ne, jsem si jistá. Nic.
To doufám.
To je Georgeův hrnek na kartáček.
Nehodlám tu být nikomu pro smích.
Nevím, co to tu vedete za agenturu,
ale působíte spíš
jako dva školáčci, co si hrajou na agenty, než se jim rodiče vrátí z práce.
Ven trefím sama.
Netykavka.
Pojď sem a řekni mi to do očí.
- Dobře. - Tak proč pořád sedíš?
Je to hluboké křeslo. Chvíli to trvá.
Já si počkám.
Slečno Carlyleová, nechtěl jsem vás urazit.
Ujišťuju vás, že jsme skutečná agentura
a tohle byl skutečný test.
A vy jste obstála na jedničku.
Nevěřila byste, kolik kandidátů si sem prostě přišlo vymýšlet.
Pomalu z něj udělali nejstrašidelnější hrnek v celém Londýně.
- Pouč ji o sušenkách. - Cože?
Nemůže si brát dvě po sobě.
Agenti si můžou brát jen jednu sušenku, dokud se všichni neprostřídají.
Aby to bylo spravedlivé.
Agenti?
Pokud o to místo stále máte zájem.
Ano.
Mám.
Výborně. Tak co kdybych vás tu provedl?
Chápu, proč vám to tu přijde trochu nezvyklé.
Jsme nová, tři měsíce stará agentura.
Máme pověření ÚPVK, ale nefinancují nás jako Fittesovou nebo Rotwella.
Jsme nezávislí a vyhovuje nám to.
Kdo na vás dohlíží?
Nikdo.
Nemáme tu dospělé. Je to moje společnost. Vadí vám to?
Nevadí.
Záchod, můj pokoj, Georgeův pokoj.
Raději klepejte.
Jednou jsem tam vkročil, když nahý cvičil jógu.
Ten pohled stál za to.
A co je tamhle?
To vás nemusí zajímat.
Není tam nic neobvyklého. Pojďte za mnou, pokračujeme.
Tamhle je knihovna, ale tenhle pokoj je nejdůležitější.
Tohle je hloubací ubrus.
Píšeme na něj vzkazy, teorie a nápady. Je to užitečný nástroj.
Jednou jsem si tak ve tři ráno u toustu
skicoval mapu a našel kosti Ghúla z Fenchurchské ulice.
A když spolu nemluvíme, můžeme si přes něj nadávat.
- To se stává jak často? - Skoro nikdy.
A teď…
sklep. Pojďte za mnou.
Kanceláře. Složky případů.
George je posedlý historií Problému.
Vše pečlivě zaznamenává.
Což je dobře. Já si nepíšu ani nákupní seznamy.
Tréninková místnost. Trysky s kouřem simulují různé vzorce útoků a obrany.
Ty vymyslel George. Občas fungují.
Jelikož jste vystudovala čtvrtý ročník, s mečem to umíte.
Samozřejmě.
A na závěr náš přísně střežený sklad.
Je odemčený.
Píšu si:
zvýšit ochranu přísně střeženého skladu.
Ty jo.
Nikdy nevíte, co vás čeká.
Pořád jste mi neřekl, odkud máte tu lebku.
Ta je Georgeova. Rád s ní experimentuje.
Zkouší, jak reaguje na různé podněty.
To není odpověď.
Ukradl ji.
Pojďte, ukážu vám půdu.
Tady jsem spával jako malý. Klidně se tu můžete zabydlet.
- Pokud nejste ubytovaná jinde. - Dobře.
Nejsem. Chci říct…
Nájem vám odečteme z výplaty.
Ne moc, jen na zaplacení účtů. Jsem spolehlivý domácí.
Máte tu i vlastní koupelnu.
Ta dole je větší, ale sdílela byste ji s Georgem. To bych nikomu nepřál.
Tak jo, nechám vás vybalit. Udělejte si pohodlí.
- Pokud tedy… - Ty novinové výstřižky na stěně…
Všimla jste si? Asi nepůsobím moc skromně, že?
Měl bych je sundat.
Ne, jde mi spíš o… Neřekl jste mi, kdo vlastně jste.
Co jste zač?
Na to ještě bude času dost. Odpočiňte si a vyspěte se.
Tedy… pokud tu práci berete?
Beru.
Tak tedy vítejte u Lockwooda a spol.
TOHLE BUDEME MY!
Vím, na co myslíš.
Ale tam nesmíme.
- Do těch dveří? - Jo.
- Jenom jsem si šla pro vodu. - Tak to zkus kuchyni.
- Proč jsou zavřené? - Nemám tušení.
- Jak dlouho tu žiješ? - Rok.
- Takže ho dobře znáš? - Dost dobře.
Jenom mě zajímá ten dům. Jak to, že tu bydlí.
- Asi patřil jeho… - Rodičům?
Zeptej se ho sama. Touhle dobou bývá v knihovně.
A určitě se mu nechce na záchod tak jako mně.
Takže mě omluv.
Zdravím.
Promiňte, neruším? Nejsem unavená, takže…
Ne, vůbec ne. Pojďte si sednout.
Co to čtete?
Snažím se držet krok s děním ve městě.
S večírky a tak.
Čekal jsem, že jich od Problému bude míň, ale boháči to vidí jinak.
Nejraději se zavírají do nóbl hotelů
a tetelí se při pomyšlení, co za návštěvníky číhá venku.
I ÚPVK teď jeden pořádal.
Byly tam všechny známé agentury.
I vy? Jste na té fotce?
Ne. Takže ne.
V inzerátu stálo, že jste prestižní agentura,
ale to není tak docela pravda, že?
Fungujete jenom tři měsíce a nikdy jsem o vás neslyšela.
Maličko jsem přeháněl.
To dělá spousta lidí.
Jako vy, když jste tvrdila, že jste dostudovala.
Volal jsem na ÚPVK.
Promiňte. Jsem vážně dobrá. Přísahám. Jenom jsem…
S minulou agenturou jsem se…
To už je minulost. Záleží jenom na budoucnosti.
Vím, že jste dost dobrá. Viděl jsem to na vlastní oči.
A jsme nová a trochu neobvyklá agentura,
ale jednoho dne budeme nejúspěšnější v celém Londýně.
A vy budete u toho.
Děkuju.
Ještě jedna věc.
Copak?
Říkal jste, že jsem dost dobrá
a že jste viděl, co umím. Ale…
Jak mám vědět, že jste vy dost dobří pro mě?
Nech mě být!
Lucy!
Lockwoode!
- Prosím! - Vydrž, Lucy!
Spadnu!
Zasekla se mi noha.
Kloužu dolů!
Lockwoode!
Lucy!
- Dotkla se tě? - Jasně že ne. To bych byla mrtvá.
Pokud se necítíš dobře, měli bychom jít domů.
Jsem v pohodě. Jenom…
Jenom co?
Když jsem se s ní spojila, něco bylo jinak.
- Jak jinak? - Viděla jsem, jaká bývala.
Nejenom to. Jako bych cítila její emoce.
Je to duch. Nemá city.
Ne, věř mi. Nic takového jsem ještě necítila.
Uklidni se.
- Ne, poslouchej mě. - Změna plánu.
Tady už nejde jen o manželskou hádku.
Máme tu ducha zavražděné, který se každou chvíli vrátí,
takže pokud se na to necítíš…
Ukaž mi, kam šla.
Zmizela už před zdí, ale mířila tam.
Zeď u komína. Tam asi najdeme tělo.
- Tahle zeď je nově omítnutá. - Opatrně, porušil jsi kruh.
Jejda.
Je zpátky.
Nuda. Tohle už známe. Nechceš zkusit něco nového?
Neprovokuj ji, Lockwoode. Je naštvaná.
- Už to bude. - Dělej.
A je to.
Můj meč!
Lockwoode!
To není dobré.
To je ona.
Tělo je zdroj. Já ji zdržím, ty ji obal do stříbrné sítě.
Jinými slovy, plán F.
To není plán F.
Teda plán B.
Na solné bomby je moc silná.
Bože. Já ji odlákám, ty zapečeť zdroj.
To je plán E!
Až to vyřídíme, musíme si přejmenovat plány.
Mluv za sebe.
Nech mě být.
Lucy, za tebou!
Honem, Lucy!
Lucy!
Jsi v pořádku?
Já jo, ale dům naší klientky je v plamenech.
Co ti tak trvalo? Co jsi tam dělala?
Říkala jsem ti, že je něco špatně.
- Musela jsem… - Co?
Co bylo špatně? Zdroj jsme snad zapečetili, ne?
To jo, ale… Na tenhle rozhovor teď není vhodná chvíle.
Souhlasím. Měli bychom skočit, dokud máme odkud.
Skočit? Zbláznil ses? Jsme moc vysoko, zlomíme si vaz.
Připravená? Raz, dva, tři!
Překlad titulků: Eliška K. Vítová