-Дякую. -Дякую.
Перевірю тебе на знання планів. Ніколи не відомо, який знадобиться.
Важливо спілкуватися швидко й чітко, якомога стисліше.
Гарний початок. Ти пояснив усього в 30 словах.
Люсі, годі сарказму. Часу на це немає.
Що таке план С?
Той, хто не в бою, робить захисне коло.
План Е: гість твій, джерело моє.
План D — навпаки. План B— соляні бомби.
План А — лавандова вода, план F — грецький вогонь,
який використовують лише в приміщенні в контрольованих умовах.
-Десять з десяти. -Їх шість.
Ще чотири придумаю.
Ти казав, не час для сарказму.
Що ж, ми трохи випереджаємо графік.
-Це точно та адреса? -Шин-роуд, 62, місіс Гоуп.
Без чверті шоста, рівно.
Ось і вона.
Ви з агенції?
Місіс Гоуп?
Я Ентоні Локвуд. Це моя колега, Люсі Карлайл.
Ми щодо вашої проблеми. Покажете дім?
Ні, я туди ні ногою.
Після смерті чоловіка. Зважаючи на те, як він помер.
Хвилювання відбувалися постійно.
Я хочу його продати, та спершу полагоджу.
Цим ми й займаємося.
Знаходимо гостя, нейтралізуємо джерело. Безпечне місце — задоволений клієнт.
У вас немає наглядача? Я думала, під час розслідування
буде дорослий.
Власне кажучи,
у законі йдеться, що дорослий потрібен, якщо оперативники на навчанні.
Нам це не потрібно.
Від дорослих користі немає.
У них відсутня сенсорика. Вони лише заважають.
Ще одне, пані. У будинку хтось є? Просто ми бачили…
Ні. Єдиний ключ у мене.
Ось ваша анкета. Я все заповнила.
Мені треба йти. Комендантська година.
У вашому віці я гуляла, бігала за хлопцями, розважалася.
Жахливо, що світ став таким.
Мені шкода ваше покоління.
Яка життєрадісна.
Справжній промінчик сонця.
Готова?
Готова.
-Опалення вимкнено. -Сподіваюся. Тут дубак.
Щось іще?
Так, здається.
Починаємо?
-Ти щось чуєш? -Так.
Стукіт. Дуже слабкий.
Не розумію звідки. А ти?
Смертне сяйво. Таке яскраве, що хоч окуляри надягай.
Не смішно. Я чула, як він упав. Звучало жахливо.
Ще навіть не шоста.
-Чаю? -Що там сказано?
Вони переїхали сюди. Усе було добре. Без подій.
Потім раптом він падає зі сходів і помирає.
Вона думає, він перечепився, коли йшов попити.
-Як правдоподібно. -Сарказм чи іронія?
Розум.
-Думаєш, вона його штовхнула? -Це був би мотив.
Вона описала привид?
Каже, відчувалося, наче щось її шукало, але не могло знайти.
Вона боялася, що воно її знайде.
Отже, була мета.
Схоже, другий тип.
Пів на сьому.
Сонце сіло.
Знайдімо собі привид?
Стук повернувся.
Стає гучнішим.
Припинився.
Щойно я зайшла на поверх. Воно знає, що ми тут.
Температура падає.
Вимкни ліхтарик. Налаштуймося.
Обери двері. Будь-які.
-Найдальші. -Чому?
Вони найстрашніші.
-Кабінет. -Так.
Але дивись.
Сліди. Глибокі, на відстані.
Можливо, до переїзду Гоупів це була спальня.
Я відчуваю. Джерело тут. Ти відчуваєш?
Не піддавайся. Продовжуй діяти. Іди по сумки. Зроби коло.
-Я перевірю інші кімнати. -Стружки чи ланцюги?
Стружки.
Точно? Ще рано, а він уже сильний.
-Не сильний, та й… -Та й що?
Я забув ланцюги.
Ти забув ланцюги?
Джордж узяв їх змастити. Я не перевірив, чи він повернув…
Це Джордж винен.
Байдуже. Для такої роботи вони не потрібні. Стружок вистачить.
Кляті аматори.
Локвуде?
Локвуде…
Секунду. Ще одне смертне сяйво.
Тут сталося щось дуже погане,
тобто в домі відбулися дві насильницькі смерті.
Локвуде! Це терміново!
Я не розумію, як перша смерть пов'язана з Гоупами,
тому можливо, тривожність викликав не пан Гоуп.
Ні. Молодець.
Не були.
-Ти в неї щось дізналася? -Я не пробувала.
Я зверталася до живого.
Спробуєш, поки вона не підійшла?
Їй боляче.
-Звісно. Вона мертва. -Ні, якось інакше.
Тобто інакше?
Я майже…
Відпусти мене.
Відпусти мене!
Відпусти мене.
Відпусти мене!
ХВИЛЯ НЕПОЯСНИМИХ СМЕРТЕЙ
ПРИВИДИ ХОДЯТЬ СЕРЕД НАС
ДОТИК ПРИВИДУ ВБИВАЄ
КОМЕНДАНТСЬКУ ГОДИНУ ПОСИЛЕНО
ЕКОНОМІЧНИЙ ШОК
ЗАЛІЗО, СРІБЛО, СІЛЬ: НАЙКРАЩИЙ ЗАХИСТ
БІРЖА ТЕХНОЛОГІЙ
ЗА РОМАНАМИ ДЖОНАТАНА СТРАУДА
МОЛОДЬ ВІДЧУВАЄ ПРИВИДИ
СМЕРТІ
«ПРОБЛЕМІ» УЖЕ 50 РОКІВ
АГЕНЦІЯ «ЛОКВУД & К°»
3 РОКИ ТОМУ
Пані Карлайл, розкажіть про дочку.
Вона обдарована із самого дитинства.
Маленькою плакала цілими ночами.
Ми думали, з нею щось не так,
поки не зрозуміли, що це вона чує їх за вікном.
-То вона слухачка? -Обдарована.
У шість років вона побачила гостя на болотах.
Почула до того, як побачила, інакше її б уже не було.
Схоже, вона особлива. І вам пощастило: у нас є вакансія.
Позавчора я втратив оперативника — бідолашний хлопець —
але він був її розмірів, тож вона може взяти його форму.
Це було б чудово.
Пані Кларк подбає про папери.
Ми дуже вдячні.
Посміхнетеся мені, юна леді?
Ви підтверджуєте, що дитина досягла віку для роботи?
Так, їй 13.
І має здібності відчувати присутність гостей першого й другого типу
й захищатися від них?
Так.
Ви розумієте, що вона ризикує травмуватися і навіть померти під час роботи?
Так.
І що крім навчання та надання захисного спорядження,
про власну безпеку весь час має дбати вона сама?
Так.
Оплата буде в останню п'ятницю кожного місяця, на чий рахунок?
На мій.
Я не хочу цього. Не хочу весь час боятися!
Усі весь час бояться. Чим ти відрізняєшся?
Я знайду іншу роботу. Будь-яку іншу. Я хочу лишитися в школі. Бути нормальною.
Послухай мене.
Твій батько лишив нас ні з чим, напившись до смерті,
тож ти підеш туди в понеділок,
чарівно посміхатимешся, працюватимеш і будеш вдячною,
або стережися, бо я тобі покажу, що означає весь час боятися.
Пані та панове, це Люсі Карлайл, слухачка.
Мати каже, вона обдарована, але це нам судити.
Норрі, наглянь за нею, покажи, що і як.
Обережно, не пролий на себе. Це смертельно отруйно.
Отруйно й неймовірно дорого.
Розливаєте — вираховуємо із зарплати.
Це вибухівка?
Пісок, сіль і фульмінат срібла.
Реагує на їхню плазму.
Пам'ятайте: залізо формує бар'єр між вами та привидом.
Що сильніше привид, то сильнішим має бути бар'єр.
Перший тип слабший. Другий тип могутніший.
Ніколи не показуйте їм страх.
Знаєш, чому він весь час із фляжкою?
Ні.
Бо лише так він може побачити духів.
-Знаєш, чому він такий блідий? -Ні.
Бо лякається до всирачки тричі на ніч.
Знаєш, чому він Джейкобс?
Ні.
Бо хрустить як печиво.
Готель «Лебідь». Коридор на верхньому поверсі.
Ніхто не знімає там кімнат через дивні неприємні відчуття.
Знайдіть дух і нейтралізуйте його.
Що таке, Люс?
Ти щось чуєш?
Воно тут.
-Воно наближається. Позаду! -Що?
-Що ти робиш? -Поле, слухай її.
Вона знає, що робить.
-Нагадай, як тебе звати. -Люсі Карлайл.
Гарна робота, Люсі Карлайл.
Ваша рапіра — найважливіше знаряддя.
Її залізний клинок відганяє примар.
Розсіює їх.
Чим вправнішими ви станете, тим довше проживете.
-Норрі! -Люсі! Допоможи!
На честь двох років у «Джейкобс & К°»
і здобуття третього ступеня,
нагороджуємо власною рапірою та примірником посібника «Фіттс».
Справжня цінність агенції,
Люсі Карлайл.
Чому я не народилася Фіттс?
Чому мене не назвали якось гарно? Пенелопою або Маріссою.
Хтось чув, щоб багатих і знаменитих звали Норрі?
У неї повна шафа — вона не помітить.
Боже. Мабуть, так усе й починається.
Що так починається?
Так стають як Джейкобс або інші жалюгідні дорослі в цьому гівняному місті.
Ти п'єш віскі о четвертій дня?
Це лише ковток. Відсвяткувати.
Ні! Ми не можемо працювати на Джейкобса, доки наш талант не згасне.
Не дамо батькам просрати наші гроші.
Їдьмо в Лондон. Сьогодні.
Пройдемо співбесіду у «Фіттс» і «Ротвел». Проявимо себе,
поки не опинилися на тому могильному камені.
Я не можу. Я не пройшла четвертий рівень.
Мене поставлять на нічну варту.
Підробимо листи, збрешемо, щоб потрапити до них.
Важливий талант, а не папірці.
Тоді дочекайся моєї кваліфікації.
Уже недовго. Лише рік,
і… тоді мені не буде потрібен нічий дозвіл.
Подамося в усі великі агенції. Вони розпочнуть війну за нас.
За пару років будемо найвідомішими агентками країни.
Будемо на обкладинках журналів.
Привид Марісси Фіттс повернеться,
витягне свою зношену дупу з труни
й благатиме піти до неї.
Благатиме.
ЦЕ БУДЕМО МИ!
Твоя урочиста обіцянка.
ЛЮСІ КАРЛАЙЛ
Моя урочиста обіцянка.
Так, млин Мурґейт.
Лісозаготівельна компанія хоче його очистити й продати.
Записи про гостей нечіткі, але все вказує на перший тип.
Пане Джейкобс?
Ви були знайомі з Маріссою Фіттс?
Я тренувався у «Фіттс», коли вона була жива.
Вона приходила подивитися на наше фехтування.
Якою вона була?
Величною. До того, як вони з Ротвелом
відкрили зв'язок між гостями й джерелами, панував хаос.
Бунти на вулицях, десятки вбитих щодня.
Вона все змінила.
Єдина людина, що говорила з третім типом.
То ви не були знайомі, а просто бували в одній кімнаті?
Це ближче, ніж будете ви.
Ближче до історії.
Так. Бо все почалося невідомо звідки,
і чарівно з'явилися «Фіттс» і «Ротвел».
Як зручно, правда?
-Почалося, пане Конспірація. -А що думаєш ти?
Ми не знаємо правди про Проблему.
Такий розумний і гарний.
Такий радикальний мислитель, так, Люсі?
Знайдіть гостя. Виявіть джерело. Нейтралізуйте. Вийдіть.
Я не чекатиму всю ніч.
-У когось щось є? -Поки ні.
Але тут абсолютно холодно, і мені не подобається, що це означає.
Схоже на дитину.
Там.
Щось не так.
Не думаю, що це перший тип.
Ми підемо. Ти повідом Джейкобсу.
Ні. Ми всі вийдемо, візьмемо обладнання, розробимо план і повернемося.
Підемо — утратимо його. Люсі, іди, прошу.
Усі інші за мною. Тримайтеся поруч.
Норрі, будь обережна.
Ми дещо знайшли.
Я думала, це фантазм або тінь дитини.
Тепер я не впевнена. Гадаю…
Виведіть усіх звідти.
Бо ти не впевнена?
-Мені потрібно більше. Докази? -Нічого чіткого. Лише… відчуття.
Ми не діємо за відчуттями.
Може, ви теж підете? Подивитеся?
Роби свою роботу.
Боже.
-Що воно таке? -Воно близько!
Воно проходить!
Хто-небудь!
Швидко!
Норрі!
Норрі, відійди!
Мені потрібні ланцюги!
Люсі, Норрі, зачиніть двері! Рятуйтеся!
Норрі!
Норрі.
Норрі!
Пане, будь ласка!
Вона в примарних оковах!
Пане, будь ласка, допоможіть! Пане!
Ні, пане!
Вони помирають!
Норрі!
Пане, ні!
Ні! Пане!
Я діяв повністю відповідно до інформації, наданої міс Карлайл.
Шкода, що вона не була відвертою.
Було б урятовано багато молодих життів.
І ви не чули криків про допомогу,
не відчували проявів неспокою,
доки міс Карлайл не вийшла, і вже нічого було не вдіяти?
-Нічого взагалі. -Це неправда.
Ви були у дверях. Я вас бачила. Я вам кричала!
Тихо, будь ласка! Говоритимете, коли вас викличуть.
У випадках смертельних дотиків привидів
Альфі Морґана, Джой Янг, Пола Белла й Абрагама Кости
я постановляю смерть від нещасного випадку.
Їхні батьки отримають належну компенсацію
з Фонду «Фіттс» для сімей загиблих.
Молодець.
У справі постійних хворобливих примарних оков Норрі Вайт,
я рекомендуватиму її на субсидію
від Управління психічних досліджень і Фонду контролю підтримки ветеранів.
Вона взагалі прийде до тями?
Вона колись повернеться?
Ми можемо лише тримати її в комфорті.
Поглянь на мене. Поглянь, юна леді.
Ти тут не рюмсатимеш.
Я не терпітиму злих поглядів
за те, що моя дочка дала померти тим дітям.
Завтра ми підемо до Джейкобса й ти вибачишся.
Ти визнаєш свою провину й попросишся назад.
Благатимеш. Тобі зрозуміло?
Так.
Мені зрозуміло, що тебе не цікавлю я.
Чи Норрі.
Чи правда.
Вона була моєю найкращою подругою.
Ми були сім'єю. Думаєш, я б когось із них підставила?
-Досить. -Ні.
Усе моє життя ти до мене ставилася, наче я порожнє місце,
поки я не почала заробляти.
Я лише хотіла,
щоб ти мене любила.
Але ти не здатна.
Ти нічого не відчуваєш. Ти мертвіша за мертву.
Він чекає на нас о дев'ятій.
ШУКАЄМО ОБДАРОВАНИХ «СІНКЛЕР & СОУНС»
Перепрошую.
Пробачте. Ви в Лондоні вперше?
Тут небезпечно, особливо вночі.
Якщо потрібне безпечне місце, приходьте до наших центрів.
Ні, дякую. Мені не треба.
ДІМ «ФІТТС»
…формуляри на столи нижнього рівня, готуйтеся до співбесіди й опрацювання.
Посвідчення, рекомендації, дозвіл батьків.
Пробачте, я їх не маю,
але я пройшла три рівні з відзнакою.
Немає документів — немає роботи.
-Будь ласка. Я чекала понад годину! -Нічого не вдію.
Якби я комусь розповіла про мої здібності,
чесно, я б не змарнувала ваш час.
Ви марнуєте свій час. Приходьте з батьками.
Будь ласка. Я проїхала сотню миль, мені сьогодні ніде ночувати.
Дайте мені десять хвилин.
Думаєш, ти перша стукаєш у ці двері з такою історією? Вали.
КОМЕНДАНТСЬКА ГОДИНА ЗА 01:58:50.
ЛОКВУД & К°
А. ЛОКВУД & К° СЛІДЧІ
Ти нова дівчина Аріфа?
Хто такий Аріф?
У нього крамниця, відправляє нам пончики.
Ти без пончиків, отже, ти кандидатка.
Я думав, ми закінчили. Ім'я?
Люсі Карлайл. Ви пан Локвуд?
Я? Ні.
-А можна мені до нього? -Не бачу перепон.
Остання щойно зайшла, але, схоже, вона не затримається.
Гаразд, поглянь. Скажи, як ти думаєш, що це.
Боже мій! Заберіть це від мене!
Бачиш? Я ж казав. Гараздики, ходімо за мною.
Ти виграв. Була ще одна.
Ні, ти виграв. Я переглянув список — це остання.
Тоді хто це?
Привіт. Я Ентоні Локвуд.
Я Люсі Карлайл. Мені не призначено,
але я побачила ваше оголошення, і я була неподалік.
Ти про нас чула?
Ні.
Моє резюме.
Хочеш чаю? Чи Джордж уже пропонував?
Я вирішив дочекатися першого тесту, раптом її вже не буде.
Ми змарнували багато чаю.
Дай їй шанс, постав поки чайник.
Гаразд. Але вона втече.
Вибач за нього.
Він дуже дратівливий, коли голодний. Сідай.
Тож ти володієш зором і дотиком, але здебільшого ти слухачка.
У мене гарний дотик, але іноді він поєднується зі слухом.
Іноді дотик викликає звуки.
Джордж таке трохи вміє. Я ні. У мене зір.
Смертне сяйво, слід, усі примарні залишки смерті.
Тут сказано, ти навчалася на півночі в якогось Джейкобса.
-Дійшла до четвертого рівня? -Саме так.
-Він дав рекомендацію? -Ні.
Моя остання робота закінчилася… раптово.
Я могла б розповісти цілу історію,
але це не те, на чому б я концентрувалася.
Тоді іншим разом.
Нарешті.
Приступимо до тестів?
Що за тести? В оголошенні про них не йшлося.
Чесно кажучи, я не бачу сенсу в рекомендаціях.
Люблю бачити талант на власні очі.
Бери печиво. А то його все з'їсть Джордж.
Отож. Як думаєш, що це?
Це срібне скло, виготовлене Sunrise Corporation.
Це контейнер.
Череп — джерело, привид до нього прив'язаний.
Не можу назвати вид. Можливо, фантом або спектр.
Правильно. Молодець.
Вона здригнулася. Ти бачив.
Ти ж розумієш, що я тебе чую?
Де ти його взяв? Вони були лише у «Фіттс».
Запитання пізніше. Тепер скажи, що ти думаєш про це.
Я чую постріли.
-Постріли? -Звучить погано.
Ні. Не жорстокі чи сумні. Страждань немає.
Це належало комусь…
щасливому, шляхетному.
Дуже добре. Мій дядько. Він брав його із собою на полювання.
Це було з ним під час інсульту.
Гарний був чолов'яга. Шкода.
А як щодо цього?
За нього чіпляється смерть. Багато смерті. Це жорстоко.
Не знаю, що це й звідки, але ніхто не має його тримати.
І тим паче, не в контексті співбесіди.
Це спогад про мою першу успішну справу.
-Чула про серійного вбивцю Гарольда Бека? -Ні.
І щось не дуже хочу, дякую.
Це дуже розумно. Жахлива справа.
І нарешті спробуй це.
Я нічого не відчуваю.
Справді? Ти впевнена?
Постарайся.
Ні, я впевнена. Нічого.
Сподіваюся.
Це чашка Джорджа.
Я прийшла не для насмішок.
Не знаю, що це за так звана агенція,
але наскільки я бачу,
тут просто двоє школярів грають в агентів,
поки батьки не прийшли.
Не проводжайте.
Кусається.
Підійди сюди — покажу, як я кусаюся.
-Може, і підійду. -Не бачу.
Крісло глибоке. Довго вставати.
Я почекаю.
Пані Карлайл, пробачте, що засмутили вас,
але запевняю, що ми справжня компанія,
і це був серйозний тест.
Який ви блискуче пройшли.
Вас здивує, скільки кандидатів вигадували правдоподібні історії.
Це була б найодержиміша чашка в Лондоні, якби хоч кілька були правдиві.
-Скажи їй про правило печива. -Що?
Їй не можна одразу два.
Кожен член агенції бере лише одне печиво за раз у суворому порядку.
Щоб усе було чесно.
Кожен член агенції?
Тебе ще цікавить ця посада?
Так.
Цікавить.
Чудово. Я покажу тобі будинок?
Я розумію, тебе трохи дивують наші умови.
Ми нова агенція, нам три місяці.
Ми акредитовані ДЕПРІК,
але вони нам не платять, як «Фіттс» чи «Ротвел».
Ми незалежні, і нам це подобається.
Хто ваші наглядачі?
Тут їх немає.
Без дорослих. Це моя компанія і моє ім'я. Тебе це непокоїть?
Звучить нормально.
Ванна, моя кімната, кімната Джорджа.
Не заходь без стуку. Я якось зайшов — він голий займався йогою.
Те ще видовище.
А що то за кімната?
Приватна.
Нічого цікавого. Ходімо, ще є, що дивитися.
Там бібліотека, але найважливіша кімната тут.
Це скатертина для роздумів.
Ми записуємо нотатки, теорії, думки.
Корисний інструмент.
Я знайшов кістки фенчерчського вурдалаки,
малюючи плани вулиці тут о третій ночі за тостом із сиром.
Коли ми не розмовляємо, обмінюємося тут образами.
-І часто це буває? -Майже ніколи.
Отже…
Підвал. За мною.
Офіси. Документи.
Джордж одержимий історією Проблеми.
Він вибагливий статистик.
Це добре. Мені й список покупок писати лінь.
Тренувальна.
Випадкові струмені диму, купа схем атаки й захисту.
Це Джордж придумав. Іноді навіть працює.
Мечем ти вже володієш, адже в тебе четвертий ступінь.
Звісно.
І нарешті комора з посиленою охороною.
Там незамкнено.
Примітка собі.
Посилити охорону посиленої охорони.
Ого.
Ніколи не знаєш, чого чекати.
Ти не розповів, звідки в тебе той череп.
Це Джорджів. Він з ним експериментує.
Дивиться, як той на що реагує.
Досі не розповів.
Він його вкрав.
Ходімо. Покажу горище.
Тут я спав у дитинстві. Розташовуйся, якщо хочеш.
-Хіба що ти вже десь влаштувалася? -Так.
Ні. Тобто…
Вираховуватимемо із зарплати.
Нічого серйозного, лише щоб покрити рахунки. Я надійний орендодавець.
Тут є власна ванна.
Унизу більша, але її ділити з Джорджем,
а цього я нікому не раджу.
Що ж, розбирай речі. Улаштовуйся.
-Це якщо… -Ті газетні вирізки на стіні…
Ти побачила. Не дуже скромно, так? Мені їх варто зняти.
Ні, це… просто… Ти нічого не казав про…
Я маю на увазі, хто ти?
На це ще буде час. Відпочивай. Поспи.
Це… якщо ти погоджуєшся на роботу.
Так.
Тоді ласкаво просимо до «Локвуд & К°».
ЦЕ БУДЕМО МИ!
Я знаю, про що ти думаєш.
Але це заборонено.
-Двері? -Так, двері.
-Я хотіла випити води. -Тоді тобі краще на кухню.
-Чому там зачинено? -Гадки не маю.
-Давно ти тут живеш? -Рік.
-То ти його добре знаєш? -Достатньо.
Мені цікаво про будинок. Як він йому дістався.
-Гадаю, він належав… -Його батькам?
Сама спитай. Він у цей час у бібліотеці.
Йому не так треба до вбиральні, як мені.
Тому перепрошую.
Привіт.
Пробач, я не перериваю? Я не втомилася, тож…
Ні, нічого. Заходь, сідай.
Що читаєш?
Дивлюся, що відбувається в місті.
Вечірки, усіляка така маячня.
Думаєш, Проблема, їх мало стати менше,
але для багатих усе навпаки.
Їм аби замкнутися в розкішному готелі
й тремтіти від страху, що ззовні снують гості.
Ось була вечірка ДЕПРІК.
-Ходили всі більш-менш важливі. -Ти там був? Покажеш фото?
Ні. Тому ні.
В оголошенні сказано, що це престижна агенція,
але це не зовсім так, правда?
Вам лише три місяці, і я про вас не чула.
Легке перебільшення.
Людям це притаманно.
Ти теж перебільшила про четвертий рівень.
Я дзвонив у ДЕПРІК.
Пробач. Слухай, я вправна. Чесно. Просто…
З моєю минулою агенцією все…
Минуле — це минуле. Головне — майбутнє.
Ти досить хороша, щоб бути тут. Я це бачив на власні очі.
І повір мені, може, ми новий бізнес і не зовсім традиційні,
але одного дня це буде найуспішніша агенція Лондона.
-І я хочу, щоб ти була в ній. -Дякую.
Але є одна річ.
Кажи.
Ти сказав, я тобі підходжу.
Ти бачив, що я можу, проте…
звідки я знаю, чи підходиш ти мені?
Відпусти мене!
Люсі!
Локвуде!
-Будь ласка! -Тримайся!
Я впаду!
Нога зачепилася!
Я зісковзую!
Локвуде!
Люсі!
-Вона тебе торкнулася? -Звісно, ні. Я б померла.
Якщо тобі недобре, їдьмо додому.
Ні, я в порядку. Просто…
Що?
Коли я її торкнулася, це було інакше.
-Ти про що? -Я побачила, яка вона була.
Навіть більше. Я побачила, що вона відчуває.
Вона привид — вона не відчуває.
Ні, повір мені. Я такого ще не зустрічала.
Заспокойся.
-Послухай. -Параметри змінилися.
Це не суперечка старої пари.
Це жертва вбивства, і вона от-от повернеться,
тож якщо ти не зосереджена…
Покажи, куди вона вирушила.
Вона зникла перед стіною, але прямувала туди.
Димар. Можливо, тіло там.
-Цю стіну переробили. -Обережно — ти розірвав коло.
Ой.
Вона повернулася.
Нудно. Ти це вже робила. Спробуй щось нове.
Локвуде, не дратуй її. Вона зла.
-Майже готово. -Швидше.
Ось.
Мій меч!
Локвуде!
Це погано.
Це вона.
Тіло — джерело. Я її стримаю. Срібну сіть на нього.
Іншими словами, план F.
Це не план F.
Тобто план B.
Соляні бомби? Вона надто сильна.
Я відволічу. Ти працюй з джерелом.
Це план Е!
Коли закінчимо, переробимо систему букв.
Кажи за себе.
Відпусти мене!
Люсі, позаду!
Люсі, швидше!
Люсі!
Ти в порядку?
Якщо не рахувати, що дім клієнтки згорів, усе чудово.
Чого ти так довго? Що ти робила?
Щось було не так. Щось відрізнялося.
-Я мала… -Що ти мала?
Що було не так? Ми ж нейтралізували джерело?
Так, але… Зараз не час для цієї розмови.
Так. Треба стрибати, поки є, звідки стрибати.
Стрибати? Ти здурів. Надто високо. Ми шиї зламаємо.
Готова? Раз, два, три!
Переклад субтитрів: Ольга Галайда