‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, אבחן אותך על התוכניות בסדר אקראי.‬
‫אין לדעת במה יהיה צורך ומתי,‬
‫וחשוב שנתקשר בצורה מהירה וברורה‬ ‫תוך שימוש בכמה שפחות מילים.‬
‫זאת התחלה טובה.‬ ‫הסברת לי ב-30 מילים מה תעשה.‬
‫אל תתבדחי, לוסי. באמת שאין לנו זמן.‬
‫עכשיו, מהי תוכנית ג'?‬
‫תוכנית ג' אומרת‬ ‫שמי שלא בקרב יוצר מעגל מגן.‬
‫בתוכנית ה' אתה נלחם במבקר‬ ‫ואני מטפלת במקור.‬
‫בתוכנית ד' זה הפוך.‬ ‫תוכנית ב' היא פצצות מלח.‬
‫תוכנית א' היא מי לבנדר‬ ‫ותוכנית ו' היא אש יוונית,‬
‫בה יש להשתמש רק בשטח סגור‬ ‫ובנסיבות מבוקרות ביותר.‬
‫עשר מעשר.‬ ‫-היו רק שש.‬
‫אצטרך לחשוב על עוד ארבע.‬
‫חשבתי שאמרת שאין זמן להתבדח.‬
‫טוב, אנחנו מקדימים קצת.‬
‫אתה בטוח שזו הכתובת הנכונה?‬ ‫-דרך שין 62, גברת הופ.‬
‫רבע לשש בדיוק.‬
‫הנה היא באה.‬
‫אתם מהסוכנות?‬
‫גברת הופ?‬
‫אני אנתוני לוקווד.‬ ‫זו הקולגה שלי, לוסי קרלייל.‬
‫הגענו הנה בקשר לבעיה שלך. תרצי שניכנס?‬
‫לא, אני לא דורכת שם בפנים.‬
‫לא מאז שבעלי נפטר. לא מאז איך שהוא נפטר.‬
‫ההפרעות עקביות מאוד.‬
‫אמכור את הבית, אבל צריך לשפץ אותו קודם.‬
‫זה בדיוק מה שאנחנו עושים.‬ ‫-איתור המבקר, בלימת המקור.‬
‫מרחב בטוח משמעו לקוח מרוצה.‬
‫לא אמור להיות לכם מפקח?‬ ‫חשבתי שמבוגר צריך להיות נוכח בחקירה.‬
‫ליתר דיוק,‬
‫החוק אומר שנוכחות מבוגר נדרשת‬ ‫רק אם הסוכנים בהכשרה.‬
‫אבל זה לא נחוץ בעינינו.‬ ‫-מבוגרים הם די חסרי תועלת, בכל מקרה.‬
‫בגלל חוסר כושר החישה שלהם. הם רק מפריעים.‬
‫עוד דבר אחד, גברתי.‬ ‫יש עוד מישהו בתוך הבית? פשוט ראינו…‬
‫לא. המפתח היחיד אצלי.‬
‫הנה הטופס ששלחתם.‬ ‫כתוב כאן כל מה שתצטרכו לדעת.‬
‫אני חייבת ללכת. זו כבר כמעט שעת העוצר.‬
‫כשהייתי בגילכם,‬
‫הייתי עסוקה במרדף אחרי בנים, בליהנות.‬
‫נורא שהעולם הגיע לזה.‬
‫חבל לי על הדור שלכם.‬
‫נשמה עליזה.‬
‫קרן שמש של ממש.‬
‫מוכנה?‬
‫מוכנה.‬
‫החימום כבוי.‬
‫אני מקווה. קפוא פה.‬
‫עוד משהו?‬
‫כן, אני חושבת.‬
‫שנתחיל?‬
‫את שומעת משהו?‬ ‫-כן.‬
‫דפיקות, חלשות מאוד.‬
‫אני לא יודעת מאיפה. אתה?‬
‫זוהר-מוות. כל כך בוהק‬ ‫שחבל שלא הבאתי משקפי שמש.‬
‫זה לא מצחיק.‬ ‫שמעתי אותו נופל, זה נשמע אכזרי.‬
‫אפילו עוד לא שש.‬
‫תה?‬ ‫-מה כתוב שם?‬
‫הם עברו לכאן.‬ ‫הכול היה בסדר, לא היו התגלמויות.‬
‫ואז פתאום הוא נופל במדרגות ומת.‬
‫היא חושבת שהוא מעד כשהלך להביא כוס מים.‬
‫אמין מאוד.‬ ‫-סרקסטית או אירונית?‬
‫האפשרות החכמה יותר.‬
‫את חושבת שהיא דחפה אותו?‬ ‫-זה לפחות יהיה מניע.‬
‫היא תיארה את רוח הרפאים?‬
‫היא אומרת שהיא הרגישה‬ ‫כאילו משהו מחפש אותה, אבל לא מוצא אותה.‬
‫והמחשבה שהוא ימצא אותה‬ ‫הייתה יותר מדי עבורה.‬
‫אז הייתה לו מטרה.‬
‫מה שמרמז על סוג שני.‬
‫שש וחצי.‬
‫השמש שקעה.‬
‫אולי נמצא איזו רוח רפאים?‬
‫הדפיקות חזרו.‬
‫הן מתחזקות.‬
‫זה נפסק.‬
‫ברגע שדרכתי על המישרת.‬ ‫אז הוא יודע שאנחנו פה.‬
‫הטמפרטורה יורדת.‬
‫כבה את הפנס. אנחנו צריכים להתכוונן.‬
‫בחרי דלת. כל דלת.‬
‫נלך על הכי רחוקה.‬ ‫-למה?‬
‫היא הכי מפחידה.‬
‫משרד.‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא תמיד. תראי.‬
‫סימני לחץ. עמוקים, במרווחים גדולים.‬
‫אולי זה היה חדר השינה‬ ‫לפני שהזוג הופ עברו הנה.‬
‫אני מרגישה את זה. כאן נמצא המקור.‬ ‫אתה לא מרגיש את זה?‬
‫אל תיתני לזה להשפיע עלייך.‬ ‫תהיי פעילה, תביאי את התיקים וצרי מעגל.‬
‫אני אבדוק בשאר החדרים.‬ ‫-שבבים או שרשראות?‬
‫אה. שבבים.‬
‫בטוח? עוד מוקדם, וזה כבר חזק.‬
‫זה לא כל כך חזק, וגם…‬ ‫-וגם מה?‬
‫שכחתי להביא את השרשראות.‬
‫שכחת להביא את השרשראות?‬
‫ג'ורג' הוציא אותן כדי לשמן אותן, ולא בדקתי‬ ‫אם הוא החזיר אותן, אז… ג'ורג' אשם.‬
‫בכל מקרה, זה לא משנה.‬ ‫אין בהן צורך לעבודה כזאת. השבבים יספיקו.‬
‫חובבנים מחורבנים.‬
‫לוקווד?‬
‫לוקווד…‬
‫רק שנייה, יש עוד זוהר-מוות.‬
‫משהו מגעיל קרה גם פה מזמן,‬
‫מה שאומר שאולי היו‬ ‫שני מקרים של מוות אלים בבית הזה.‬
‫לוקווד, זה דחוף!‬
‫העניין הוא שאני לא מבין‬ ‫איך למוות הראשון יש קשר כלשהו לזוג הופ,‬
‫אז אולי ההפרעות לא נגרמו על ידי מר הופ.‬
‫לא. כל הכבוד.‬
‫הן לא.‬
‫קיבלת ממנה משהו?‬ ‫-לא ניסיתי.‬
‫היא עסוקה מדי בניסיון ליצור קשר עם החיים.‬ ‫-למה לא לנסות לפני שהיא תתקרב?‬
‫כואב לה.‬
‫ברור שכואב לה, היא מתה.‬ ‫-לא, יש משהו שונה.‬
‫מה שונה?‬
‫אני יכולה כמעט…‬
‫עזבו אותי…‬
‫עזבו אותי!‬
‫עזבו אותי.‬
‫עזבו אותי!‬
‫- גל מיתות לא מוסברות -‬
‫- רוחות רפאים בינינו -‬
‫- רוח רפאים, מגע הורג -‬
‫- מוטל עוצר לילי -‬
‫- הלם כלכלי -‬
‫- ברזל, כסף, מלח:‬ ‫ההגנה הכי טובה -‬
‫- מניות טכנולוגיה -‬
‫- מבוסס על ספריו של‬ ‫ג'ונתן סטראוד -‬
‫- צעירים חשים ברוחות -‬
‫- מספר מקרי מוות -‬
‫- "הבעיה" כעבור 50 שנה -‬
‫- לוקווד ושות' -‬
‫- שלוש שנים קודם לכן -‬
‫ספרי לי על בתך, גברת קרלייל.‬
‫ובכן, תמיד היה לה כישרון.‬ ‫מאז שהיא הייתה תינוקת.‬
‫הבכי שלה לא נתן לנו לישון בלילה.‬
‫חשבנו שמשהו לא בסדר איתה,‬
‫עד שהבנו שהיא שומעת אותם‬ ‫ברחוב מחוץ לחלון שלנו.‬
‫- סוכנות ג'ייקובס ושות' -‬
‫אז היא מאזינה?‬ ‫-בעלת כישרון.‬
‫כשהיא הייתה בת שש, היא ראתה מבקר בביצות.‬
‫היא שמעה את זה הרבה לפני שראתה,‬ ‫או שהיא לא הייתה כאו היום.‬
‫היא אכן נשמעת מיוחדת.‬ ‫ויש לך מזל, יש לנו משרה פנויה.‬
‫איבדתי את אחד הסוכנים שלי שלשום, המסכן.‬
‫אבל… הוא היה בערך בגודל שלה,‬ ‫אז אולי היא תוכל לקבל את מדיו הישנים.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫גברת קלארק תטפל בניירת.‬
‫אנחנו מאוד אסירות תודה.‬
‫לא תיתני לי חיוך, גברתי הצעירה?‬
‫את מאשרת שהילדה בגיל חוקי כדי להיות סוכנת?‬
‫כן, בת 13 בשבוע שעבר.‬
‫ויש לה יכולת מתאימה לחוש בנוכחות‬ ‫של מבקרים מסוג ראשון וסוג שני ולהגן מולם?‬
‫כן.‬
‫את מבינה שהיא תיחשף‬
‫לסיכון משמעותי של טראומה,‬ ‫פציעה ומוות בעת מילוי תפקידיה?‬
‫כן.‬
‫ושמעבר להשלמת ההכשרה והנפקת ציוד מגן,‬
‫תהיה זו אחריותה לשמור על עצמה בכל רגע?‬
‫כן.‬
‫לחשבון של מי יועבר התשלום‬ ‫ביום השישי האחרון בכל חודש?‬
‫שלי.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה.‬ ‫אני לא רוצה לפחד כל הזמן.‬
‫כולם מפחדים כל הזמן, מה הופך אותך למיוחדת?‬
‫אמצא עבודה במקום אחר. בכל מקום אחר.‬ ‫אני רוצה להישאר בבית הספר, להיות נורמלית.‬
‫תקשיבי לי, גברתי הצעירה.‬ ‫אביך השאיר אותנו בלי כלום‬
‫כשהוא שתה את עצמו למוות,‬
‫אז את תלכי לשם ביום שני בבוקר‬
‫ותחייכי ותקסימי‬ ‫ותעבדי קשה ותהיי אסירת תודה,‬
‫או שאני נשבעת באלוהים,‬ ‫אני אראה לך מה זה באמת לפחד.‬
‫גבירותיי ורבותיי, זאת לוסי קרלייל.‬
‫היא מאזינה.‬ ‫אימא שלה אומרת שהיא בעלת כישרון,‬
‫אבל את זה אנחנו נקבע.‬
‫נורי, תדאגי לה. למדי אותה את העבודה.‬
‫זהירות, שזה לא ייגע בך. זה רעיל מאוד.‬
‫רעיל ויקר ביותר.‬
‫כל כמות שתישפך תרד מהמשכורת שלך.‬
‫זה חומר הנפץ?‬
‫חול, מלח וכסף נפיץ.‬
‫הוא מגיב עם הפלזמה שלהם.‬
‫זכרו, ברזל יוצר מחיצה‬ ‫ביניכם לבין רוח רפאים.‬
‫ככל שהרוח חזקה יותר,‬ ‫כך המחיצה צריכה להיות חזקה יותר.‬
‫רוחות מסוג ראשון חלשות יותר.‬ ‫רוחות מסוג שני חזקות יותר.‬
‫אף פעם אל תראו להן פחד.‬
‫את יודעת למה הוא עם הפלאסק הכסוף כל הזמן?‬ ‫-לא.‬
‫כי רק ככה הוא יצליח לרומם את הרוח.‬
‫את יודעת למה הוא כל כך חיוור?‬ ‫-לא.‬
‫כי הוא מחרבן מפחד שלוש פעמים בלילה.‬
‫את יודעת למה קוראים לו ג'ייקובס?‬ ‫-לא.‬
‫כי הוא משוגע.‬
‫מלון "סוואן". המסדרון בקומה העליונה.‬
‫אף אחד לא לוקח שם חדר,‬ ‫בגלל תחושות משונות ולא נעימות.‬
‫מצאו את הרוח ונטרלו אותה.‬
‫מה העניין, לוס?‬
‫את שומעת משהו?‬
‫היא כאן.‬
‫היא מגיעה. מאחורינו.‬ ‫-מה?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-תקשיב לה, פול.‬
‫היא יודעת מה היא עושה.‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬ ‫-לוסי קרלייל.‬
‫עבודה יפה הלילה, לוסי קרלייל.‬
‫הרייפייר שלכם הוא הציוד החשוב ביותר.‬
‫להב הברזל שלו מרחיק את רוחות החיזיון.‬
‫הוא מפזר אותן.‬
‫ככל שתהיו מיומנים יותר, תחיו זמן רב יותר.‬
‫נורי!‬ ‫-לוסי, הצילו!‬
‫לאות הוקרה על שנתיים ב"ג'ייקובס ושות'"‬
‫והגעתה לרמה השלישית,‬
‫רייפייר משלה ועותק של "מדריך פיטס".‬
‫נכס אמיתי לסוכנות,‬
‫לוסי קרלייל.‬
‫למה לא יכולתי להיוולד למשפחת פיטס?‬
‫למה לא קראו לי‬ ‫בשם יפה כמו פנלופי או מריסה?‬
‫מי שמע פעם על מישהי מפורסמת בשם נורי?‬
‫יש לה ארון מלא. היא לא תשים לב.‬
‫אוי, אלוהים. אולי ככה זה מתחיל.‬
‫ככה מה מתחיל?‬
‫איך נהיים בסוף כמו ג'ייקובס,‬
‫או כמו כל אחד מהמבוגרים העלובים‬ ‫בעיירה המחורבנת הזו. ויסקי בארבע אחה"צ?‬
‫זאת רק לגימה, כדי לחגוג.‬
‫לא! אנחנו לא יכולות לעבוד אצל ג'ייקובס‬ ‫עד שהכישרון שלנו ייחלש.‬
‫אסור לנו לתת להורים שלנו‬ ‫לבזבז את הכסף שלנו.‬
‫בואי ניסע ללונדון. הלילה.‬
‫נשיג ריאיון אצל "פיטס ורוטוול",‬ ‫נעשה עם עצמנו משהו‬
‫לפני שהשמות שלנו‬ ‫יופיעו על מצבת הענק בכיכר.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫עוד לא עברתי את הרמה הרביעית.‬
‫הם ישלחו אותי חזרה,‬ ‫או ישבצו אותי במשמרת לילה.‬
‫אז נזייף את האותיות, או נשקר כדי להיכנס.‬
‫הכישרון הוא מה שחשוב, לא הניירות.‬
‫כן, אז תחכי. עד שאשלים את ההכשרה.‬
‫זה לא עוד הרבה זמן. רק בשנה הבאה, ו…‬
‫אז לא אצטרך לקבל רשות מאף אחד.‬
‫ניפגש עם כל הסוכנויות הגדולות.‬ ‫הן יילחמו כדי להחתים אותנו.‬
‫ובעוד כמה שנים‬ ‫נהיה הסוכנות הכי מפורסמות במדינה.‬
‫נופיע על השער של כל המגזינים.‬
‫רוח הרפאים של מריסה פיטס תחזור מהמתים,‬
‫תוציא את התחת הבלוי שלה מארון המתים,‬
‫ותתחנן בפנינו שנחתום אצלה.‬ ‫-היא תתחנן.‬
‫- אלה נהיה אנחנו!‬ ‫נורי וייט -‬
‫ההבטחה החגיגית והמחייבת שלך.‬
‫- לוסי קרלייל -‬
‫ההבטחה החגיגית והמחייבת שלי.‬
‫בסדר, טחנת מורגייט.‬
‫חברה לכריתת עצים‬ ‫רוצה לפנות אותה ולמכור אותה ליזם.‬
‫תיעודי הביקורים מעורפלים,‬ ‫אבל הכול מצביע על סוג ראשון.‬
‫מר ג'ייקובס,‬
‫זה נכון שפגשת את מריסה פיטס?‬
‫עברתי הכשרה בפיטס בלונדון‬ ‫כשהיא הייתה בחיים.‬
‫היא באה לצפות בנו באימון חרבות.‬
‫איך היא הייתה?‬
‫נפלאה.‬
‫לפני שהיא ורוטוול גילו את הקישור‬ ‫בין מבקרים למקורות, זה היה כאוס.‬
‫מהומות ברחובות, המוני הרוגים בכל יום.‬
‫היא שינתה הכול.‬
‫האדם היחיד אי פעם‬ ‫שניהל שיחה אמיתית עם רוח מסוג שלישי.‬
‫כשאתה אומר שפגשת אותה,‬ ‫אתה מתכוון שלרגע קצר הייתם באותו חדר?‬
‫זה קרוב יותר משאת תהיי אי פעם.‬
‫קרוב יותר להיסטוריה.‬
‫נכון. כי הכול התחיל משום מקום,‬
‫ואז פיטס ורוטוול הופיעו באורח פלא.‬
‫נוח, לא?‬
‫הנה זה בא, מר קונספירציות.‬ ‫-אז במה אתה מאמין?‬
‫אנחנו לא מכירים את הסיפור האמיתי על הבעיה.‬
‫כל כך נבון וחתיך.‬
‫בעל מחשבה כל כך רדיקלית, נכון, לוסי?‬
‫מצאו את המבקר, אתרו את מקור,‬ ‫בלמו אותו, וצאו החוצה.‬
‫אני לא רוצה להיות פה לילה שלם.‬
‫מישהו כבר קולט משהו?‬ ‫-כלום בינתיים.‬
‫אבל ממש קפוא פה,‬ ‫ואני לא אוהבת את מה שזה אומר לנו.‬
‫זה נשמע כמו ילד.‬
‫שם למטה.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫אני לא חושבת שזה סוג ראשון.‬
‫נעקוב אחריה. את תדווחי לג'ייקובס.‬
‫לא. כולנו צריכים לצאת, להביא עוד ציוד,‬
‫לתכנן תוכנית ואז לחזור.‬ ‫-אם נלך, נאבד אותה.‬
‫לכי, לוסי. בבקשה.‬
‫כל השאר, בואו איתי. תישארו קרובים.‬
‫תיזהרי, נורי.‬
‫מצאנו משהו.‬
‫בהתחלה חשבתי שזה פנטום או ילד-צל,‬
‫אבל עכשיו אני לא בטוחה. אני חושבת…‬
‫שכדאי שתוציא את כולם.‬
‫כי את לא בטוחה?‬
‫אני צריך יותר מזה. מה הראיות?‬ ‫-זה לא משהו ברור, רק… הרגשה.‬
‫אנחנו לא מקבלים החלטות על בסיס הרגשות.‬ ‫-אולי תיכנס גם אתה? תראה מה דעתך?‬
‫פשוט עשי את עבודתך.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-זה קרוב!‬
‫זה עובר!‬
‫מישהו!‬
‫מהר!‬
‫נורי!‬
‫נורי, זוזי!‬
‫אני צריך שרשראות, עכשיו!‬
‫לוסי, נורי, סגרו את הדלת! תצילו את עצמכן!‬
‫נורי!‬
‫אדוני, בבקשה!‬
‫היא בנעילת-רוח!‬
‫אדוני, בבקשה, אנחנו זקוקים לעזרתך! אדוני!‬
‫לא, אדוני!‬
‫הם גוססים!‬
‫נורי!‬
‫אדוני, לא!‬
‫לא! אדוני!‬
‫פעלתי באופן מלא‬ ‫בהתאם למידע שמיס קרלייל מסרה לי.‬
‫חבל שהיא לא הייתה ישירה יותר.‬
‫אולי ניתן היה להציל חיים צעירים רבים.‬
‫ולא שמעת כל קריאה לעזרה ולא סימן להפרעה‬
‫עד שמיס קרלייל יצאה מהבניין‬ ‫וכבר לא היה מה לעשות?‬
‫שום דבר.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫עמדת בדלת! ראיתי אותך, צעקתי לך!‬
‫שקט, בבקשה! את תדברי רק כשידברו איתך.‬
‫במקרים של המגע הקטלני של רוחות רפאים‬
‫עם אלפי מורגן, ג'וי יאנג,‬ ‫פול בל ואברהם קוסטה,‬
‫אני פוסקת על מוות בתאונה.‬
‫הוריהם יקבלו את הסעד המתאים‬
‫מקרן פיטס למשפחות שכולות.‬
‫כל הכבוד.‬
‫במקרה של נעילת-רוח קבועה‬ ‫ממנה סבלה נורי וייט,‬
‫אמליץ על סובסידיה‬
‫מצד קרן התמיכה‬ ‫של ותיקי מחלקת מחקר ובקרה רוחניים.‬
‫היא תתעורר מתישהו?‬
‫היא תחזור מתישהו?‬ ‫-הכי טוב שנוכל לעשות זה לדאוג לנוחיותה.‬
‫תסתכלי עליי. תסתכלי עליי, גברתי הצעירה.‬
‫את לא תייבבי פה יום ולילה.‬
‫ואני לא אקבל מבטים עקומים עד סוף ימיי‬
‫כי אני האימא של הילדה‬ ‫שגרמה למותם של הילדים האלה.‬
‫מחר בבוקר אני לוקחת אותך לג'ייקובס,‬ ‫ואת תתנצלי.‬
‫תודי באשמה ותבקשי ממנו שייקח אותך בחזרה.‬ ‫אם הוא לא יסכים, תתחנני עד שיסכים. הבנת?‬
‫כן.‬
‫הבנתי שלא אכפת לך ממני.‬
‫או מנורי.‬
‫או מהאמת.‬
‫היא הייתה החברה הכי טובה שלי.‬
‫היינו משפחה. נראה לך‬ ‫שהייתי עושה משהו שיפגע במישהו מהם?‬
‫זה מספיק.‬ ‫-לא, זה לא.‬
‫כל חיי,‬
‫התייחסת אליי כאילו אני שום דבר,‬
‫עד שיכולתי להביא לך קצת כסף.‬
‫כל מה שרציתי‬
‫זה שתאהבי אותי.‬
‫אבל את לא מסוגלת.‬
‫את לא מרגישה כלום. את מתה יותר מהמתים.‬
‫הוא מצפה לנו בשעה תשע.‬
‫- דרושים בעלי כישרון‬ ‫סינקלייר וסוואנס -‬
‫סליחה.‬
‫סליחה, זאת פעם ראשונה שלך בלונדון?‬
‫יכול להיות כאן מסוכן, במיוחד בלילה.‬
‫אם תצטרכי מקום בטוח,‬ ‫בואי לאחד המרכזים שלנו.‬
‫לא, תודה. אני בסדר, תודה.‬
‫- בית פיטס -‬
‫"…טפסים לשולחנות בקומה התחתונה‬ ‫והתייצבו לריאיון ולעיבוד…"‬
‫תעודה מזהה, המלצות והסכמה הורית, בבקשה.‬
‫אני מצטערת, אין לי אף אחד מאלה,‬
‫אבל יש לי תעודות לרמה ראשונה,‬ ‫שנייה ושלישית, עם ציון לשבח.‬
‫בלי ניירת אין עיבוד.‬
‫בבקשה, חיכיתי יותר משעה.‬ ‫-מצטער, אין לי מה לעשות.‬
‫אם רק אוכל לדבר עם מישהו,‬ ‫לספר על הכישרון שלי,‬
‫אני מבטיחה שלא אבזבז את זמנך.‬
‫את מבזבזת את הזמן שלך.‬ ‫פעם הבאה בואי עם הורייך.‬
‫בבקשה. נסעתי מאות קילומטרים כדי להגיע,‬ ‫ואין לי איפה לישון הלילה.‬
‫תני לי רק עשר דקות להסביר.‬
‫את חושבת שאת הראשונה‬ ‫שדופקת על הדלת הזאת עם הסיפור הזה? לכי.‬
‫- עוצר בעוד 01:58:50 -‬
‫- לוקווד ושות' -‬
‫- א'.ג' לוקווד ושות'‬ ‫חוקרים -‬
‫את העובדת החדשה של אריף?‬
‫מי זה אריף?‬ ‫-בעל החנות בפינה.‬
‫הוא בדרך כלל שולח דונאטס בשעה הזו,‬ ‫אבל אין לך דונאטס, אז את עוד מועמדת.‬
‫חשבתי שסיימנו. שם?‬
‫לוסי קרלייל. אתה מר לוקווד?‬
‫אני? לא.‬
‫טוב, אז אוכל לראות אותו?‬ ‫-אני לא רואה סיבה שלא.‬
‫האחרונה בדיוק נכנסה,‬ ‫אבל נראה שזה לא יהיה ארוך.‬
‫אוקיי. תסתכלי על זה.‬ ‫תגידי לי מה את חושבת שזה.‬
‫אלוהים! תרחיק את זה ממני!‬
‫את רואה? אמרתי לך.‬ ‫בסדר גמור, בואי אחריי בבקשה.‬
‫ניצחת. הייתה עוד אחת.‬
‫לא, אתה ניצחת.‬ ‫בדקתי ברשימה, זו הייתה האחרונה.‬
‫אז מי זאת?‬
‫שלום. אני אנתוני לוקווד.‬
‫אני לוסי קרלייל. לא קבעתי פגישה,‬
‫אבל ראיתי את המודעה שלך בעיתון,‬ ‫והייתי באזור.‬
‫שמעת עלינו?‬
‫לא.‬
‫קורות החיים שלי.‬
‫תרצי תה? או שג'ורג' כבר הציע?‬
‫חשבתי לחכות עד אחרי המבחן הראשון,‬ ‫כדי לראות אם היא עוד פה.‬
‫כבר בזבזנו מספיק תיונים היום.‬ ‫-בוא ניתן לה ליהנות מהספק ונרתיח מים.‬
‫בסדר, אבל לדעתי היא תברח.‬
‫מצטער בקשר אליו.‬
‫הוא עצבני כשהוא רעב. שבי.‬
‫אז יש לך ראייה ומגע,‬ ‫אבל קודם כול את מאזינה.‬
‫יש לי מגע טוב,‬ ‫אבל לפעמים זה מתמזג עם מה שאני שומעת.‬
‫המגע מפעיל לפעמים את הצלילים.‬
‫ג'ורג' יכול לעשות קצת מזה.‬ ‫אני לא. הקטע שלי הוא ראייה.‬
‫זוהרי-מוות, שובלים,‬ ‫כל השאריות המתועבות של המוות.‬
‫כתוב כאן שעברת הכשרה בצפון‬ ‫עם סוכן מקומי בשם ג'ייקובס.‬
‫אני מניח שהגעת לרמה רביעית?‬ ‫-נכון.‬
‫הוא נתן לך המלצה?‬ ‫-לא.‬
‫העבודה האחרונה שלי הסתיימה… בפתאומיות.‬
‫אוכל לספר לך את כל הסיפור אם תרצה,‬
‫אבל זה לא משהו שאני אוהבת לחשוב עליו.‬
‫אז בפעם אחרת.‬
‫סוף סוף.‬
‫שנמשיך במבחנים?‬ ‫-אילו מבחנים? במודעה לא צוינו מבחנים.‬
‫האמת היא שאני לא מייחס חשיבות רבה‬ ‫להמלצות או הפניות.‬
‫אני מעדיף לראות כישרון במו עיניי.‬
‫בבקשה, קחי עוגייה.‬ ‫אחרת, ג'ורג' יאכל את כולן.‬
‫עכשיו,‬
‫מה את חושבת…‬
‫שזה?‬
‫זאת זכוכית-כסף,‬ ‫שיוצרה על ידי תאגיד "סאנרייז".‬
‫זאת צנצנת רוח רפאים.‬
‫הגולגולת היא המקור, והרוח קשורה אליה.‬
‫לא זיהיתי את הסוג.‬ ‫פנטום או רוח חיזיון, אולי?‬
‫זה נכון. כל הכבוד.‬
‫היא הזדעזעה. ראו את זה.‬
‫אתה יודע שאני שומעת כשאתה אומר דברים אלה?‬
‫מאיפה היא?‬ ‫חשבתי שרק לפיטס ורוטוול יש כאלה.‬
‫זמן לשאלות אחר כך. עכשיו, תגידי לי,‬
‫מה את חושבת על זה?‬
‫אני שומעת יריות.‬
‫יריות?‬ ‫-נשמע מלוכלך.‬
‫לא. זה לא אלים או עצוב. אין שום סבל.‬
‫זה היה שייך למישהו…‬
‫שמח, עדין.‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫דוד שלי. הוא היה לוקח את זה למסעות ציד.‬
‫זה היה איתו אפילו כשהוא נפל משבץ.‬
‫הוא היה בחור נחמד. חבל.‬
‫מה לגבי… זה?‬
‫יש מוות שקשור לזה. הרבה מיתות. זה מתועב.‬
‫לא יודעת מה זה או מאיפה זה,‬ ‫אבל לא אמורים להחזיק את זה.‬
‫בטח שלא במסגרת ריאיון עבודה.‬
‫זאת מזכרת מהתיק המוצלח הראשון שלי.‬
‫שמעת פעם על רוצח ההמונים, הרולד בק?‬ ‫-לא.‬
‫ולא נראה לי שאני רוצה לשמוע, תודה רבה.‬
‫זה נבון מאוד. עסק נוראי.‬
‫עכשיו, לבסוף, נסי את זה.‬
‫אני לא חשה כלום.‬
‫באמת? את בטוחה?‬
‫אולי תשתדלי קצת יותר?‬
‫לא, אני משוכנעת. שום דבר.‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫זו כוס מברשת השיניים של ג'ורג'.‬
‫לא באתי לכאן כדי שיצחקו עליי.‬
‫אני לא יודעת איזו מין סוכנות זו, לכאורה,‬
‫אבל ממה שאני רואה,‬
‫היא יוקרתית כמו זוג ילדים פתטיים‬ ‫שמשחקים בסוכנים לפני שההורים חוזרים הביתה.‬
‫אני אצא לבד.‬
‫חריפה.‬
‫תתקרב אליי, ואראה לך כמה אני חריפה.‬
‫אולי אתקרב.‬ ‫-אני לא רואה אותך זז.‬
‫זו כורסה עמוקה. לוקח זמן לקום.‬
‫אני אחכה.‬
‫מיס קרלייל, אני מתנצל שהרגזנו אותך,‬
‫אבל אני מבטיח לך שזה מוסד אמיתי,‬ ‫וזה היה מבחן רציני.‬
‫שעברת בהצטיינות.‬
‫תידהמי לדעת כמה מועמדים מגיעים לכאן‬ ‫וממציאים סיפורים מקושקשים.‬
‫זו הייתה הכוס הכי רדופה בלונדון‬ ‫אם העדינים בסיפוריהם היו נכונים.‬
‫כדאי שתספר לה על חוק העוגיות.‬ ‫-מה?‬
‫היא לא יכולה לקחת ככה שתיים בבת אחת.‬
‫החוק הוא שכל חבר בסוכנות יכול לקחת‬ ‫רק עוגייה אחת כל פעם, בסבב נוקשה.‬
‫ככה נשמרת ההגינות.‬
‫כל… חבר בסוכנות?‬
‫בהנחה שאת עדיין מעוניינת בתפקיד?‬
‫כן.‬
‫אני מעוניינת.‬
‫מצוין. אולי אערוך לך סיור בבית?‬
‫אני יכול להבין למה שתחשבי‬ ‫שהארגון שלנו קצת יוצא דופן.‬
‫אנחנו סוכנות חדשה, שרשומה שלושה חודשים.‬ ‫יש לנו אישור מממב"ר,‬
‫אבל הם לא משלמים לנו כמו לפיטס או לרוטוול.‬
‫אנחנו עצמאיים, ואנחנו אוהבים את זה.‬
‫מי המפקחים עליכם?‬
‫אין כאן מפקחים.‬
‫אין מבוגרים. זו החברה שלי,‬ ‫מכאן השם. זה מפריע לך?‬
‫נשמע בסדר.‬ ‫-חדר אמבטיה, החדר שלי, החדר של ג'ורג'.‬
‫אל תיכנסי בלי לדפוק בדלת.‬ ‫פעם נכנסתי כשהוא עשה יוגה, בעירום מלא.‬
‫זה היה מראה יוצא דופן.‬
‫מה עם החדר הזה?‬
‫הוא פרטי.‬
‫אין שם שום דבר מעניין במיוחד.‬ ‫בואי, יש עוד הרבה מה לראות.‬
‫הספרייה נמצאת שם, אבל זה החדר הכי חשוב.‬
‫זה "אריג החשיבה" שלנו.‬
‫אנחנו רושמים תזכירים, תאוריות, מחשבות.‬ ‫זה כלי שימושי מאוד.‬
‫איתרתי את העצמות של השד מרחוב פנצ'רץ'‬
‫כששרטטתי כאן את תוכניות הרחוב‬ ‫בשעה בשלוש בבוקר, על טוסט גבינה.‬
‫כשתיק משתבש ואנחנו לא מדברים זה עם זה,‬ ‫זה טוב גם להחלפת עלבונות.‬
‫באיזו תדירות זה קורה?‬ ‫-כמעט אף פעם.‬
‫עכשיו…‬
‫המרתף. בואי אחריי.‬
‫משרדים. תיקי מקרים.‬
‫לג'ורג' יש אובססיה להיסטוריה של הבעיה.‬
‫הוא שומר תיעוד קפדן.‬
‫זה טוב, כי לי יש כאב ראש‬ ‫רק מלכתוב רשימת קניות.‬
‫חדר האימונים.‬
‫סילוני עשן רנדומליים‬ ‫מדמים מגוון דפוסי התקפה והגנה.‬
‫ג'ורג' המציא את זה. מדי פעם זה באמת עובד,‬
‫אבל את ודאי כבר מיומנת בחרב,‬ ‫כי עברת את רמה ארבע.‬
‫כמובן.‬
‫עכשיו, לבסוף, המחסן המאובטח ביותר שלנו.‬
‫זה לא נעול.‬
‫הערה לעצמי:‬
‫להגביר את האבטחה במחסן המאובטח ביותר.‬
‫ואו.‬
‫אי אפשר לדעת מה יבוא.‬
‫עדיין לא סיפרת לי מאיפה הגולגולת הרדופה.‬
‫היא של ג'ורג'. הוא עורך עליה ניסויים,‬
‫בודק איך היא מגיבה לגירויים שונים.‬
‫עדיין לא סיפרת לי.‬
‫הוא גנב אותה.‬
‫בואי, אראה לך את עליית הגג.‬
‫כאן ישנתי כשהייתי קטן.‬ ‫תוכלי להשתמש בה, אם תרצי.‬
‫או שכבר יש לך סידורים אחרים?‬ ‫-כן.‬
‫לא. זאת אומרת…‬ ‫-כמובן שנפחית את דמי השכירות מהשכר שלך.‬
‫לא משהו מוגזם, רק מספיק כדי לשלם חשבונות.‬ ‫אני בעל דירה אמין מאוד.‬
‫יש כאן חדר אמבטיה. יש אחד גדול יותר למטה,‬
‫אבל אותו תחלקי עם ג'ורג',‬ ‫ולא הייתי מאחל זאת לאיש.‬
‫טוב, אשאיר אותך לפרוק את חפצייך. תתמקמי.‬
‫בהנחה…‬ ‫-גזירי העיתונים האלה על הקירות…‬
‫ראית אותם. לא צנוע במיוחד, נכון?‬ ‫כדאי שאוריד אותם באמת.‬
‫לא, זה רק ש… לא אמרת שום דבר על…‬
‫זאת אומרת, מי אתה?‬
‫יש הרבה זמן לזה. כדאי שתנוחי. תישני קצת.‬
‫כלומר… אם תרצי לקבל את העבודה?‬
‫כן.‬
‫טוב, אז ברוכה הבאה ללוקווד ושות'.‬
‫- אלה נהיה אנחנו!‬ ‫לוסי קרלייל, נורי וייט -‬
‫אני יודע מה את חושבת.‬
‫אבל זה אסור.‬
‫הדלת?‬ ‫-כן, הדלת.‬
‫רק רציתי להביא כוס מים.‬ ‫-אז יהיה לך יותר מזל במטבח.‬
‫למה הוא נועל אותה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫כמה זמן אתה גר כאן?‬ ‫-שנה בערך.‬
‫אז אתה מכיר אותו טוב?‬ ‫-טוב מספיק.‬
‫אני פשוט תוהה לגבי הבית,‬ ‫איך הוא הגיע לגור פה.‬
‫אני מנחשת שהוא היה שייך ל…‬ ‫-להורים שלו?‬
‫תשאלי אותו בעצמך.‬ ‫הוא בדרך כלל בספרייה בשעה כזו.‬
‫אני די בטוח שהוא פחות נואש‬ ‫להיכנס לשירותים ממני כרגע, אז ברשותך.‬
‫שלום.‬
‫סליחה, אני מפריעה? אני פשוט לא עייפה, אז…‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫בואי, שבי.‬
‫מה אתה קורא?‬
‫אני רק מתעדכן במה שקורה בעיר.‬
‫מסיבות, שטויות כאלה.‬
‫היית חושבת שיהיו פחות כאלה מאז הבעיה,‬
‫אבל עבור העשירים, ההפך הוא הנכון.‬
‫אין דבר שהם אוהבים יותר‬ ‫מלנעול את עצמם במלון נחשב‬
‫ולהתרגש באימה מעצם המחשבה‬ ‫על כל המבקרים שאורבים בחוץ.‬
‫ממב"ר ארגנה מסיבה כזו בשבוע שעבר.‬ ‫כל מי שהוא מישהו היה שם.‬
‫היית שם? אפשר לראות תמונה שלך?‬
‫לא, אז… לא.‬
‫כשבמודעה שלך היה כתוב שזו סוכנות יוקרתית,‬
‫זה לא היה בדיוק נכון, נכון?‬ ‫אתם עובדים רק שלושה חודשים,‬
‫ואני קוראת עיתונים, ומעולם לא שמעתי עליכם.‬ ‫-הגזמה קלה.‬
‫הרבה אנשים עושים את זה. כמוך,‬
‫כשאמרת לי שעברת את רמה ארבע.‬
‫התקשרתי לממב"ר.‬
‫אני מצטערת. תראה, אני מספיק טובה. זה פשוט…‬
‫איך שזה הסתיים בסוכנות האחרונה שלי…‬ ‫-מה שקרה אז הוא נחלת העבר.‬
‫מה שחשוב זה העתיד.‬
‫אני יודע שאת מספיק טובה כדי להיות פה.‬ ‫ראיתי זאת במו עיניי.‬
‫ותאמיני לי,‬ ‫אולי אנחנו עסק חדש ומעט לא שמרני,‬
‫אבל יום אחד זו תהיה‬ ‫אחת הסוכנויות הכי מצליחות בלונדון.‬
‫ואני רוצה שתהיי חלק ממנה.‬
‫תודה.‬
‫אבל יש עוד משהו.‬
‫תגידי לי.‬
‫אמרת שאני מספיק טובה בשבילך.‬
‫ראית מה אני יכולה לעשות, אבל…‬
‫איך אדע שאתה מספיק טוב בשבילי?‬
‫עזבו אותי!‬
‫לוסי!‬
‫לוקווד!‬
‫בבקשה! אני אפול!‬ ‫-תחזיקי מעמד, לוסי.‬
‫הרגל שלי נתקעה!‬
‫אני מחליקה!‬
‫לוקווד!‬
‫לוסי!‬
‫היא נגעה בך?‬ ‫-ברור שלא. הייתי מתה.‬
‫לוסי, אם את מרגישה לא יציבה,‬ ‫כדאי שנלך הביתה.‬
‫לא, אני בסדר. זה רק…‬
‫רק מה?‬
‫כשהתחברתי אליה, זה היה שונה.‬
‫מה הכוונה?‬ ‫-ראיתי איך היא הייתה פעם.‬
‫יותר מזה, זה כאילו שיכולתי‬ ‫להרגיש מה שהיא הרגישה.‬
‫היא רוח רפאים. אין להן רגשות.‬
‫לא, תאמין לי. זה לא היה‬ ‫כמו שום דבר שהרגשתי בעבר.‬
‫את צריכה להירגע.‬
‫אתה צריך להקשיב לי.‬ ‫-הפרמטרים השתנו.‬
‫זה כבר לא סתם ויכוח של זוג זקנים.‬
‫זו כמעט בוודאות הרוח של קורבן רצח,‬ ‫והיא תחזור כל שנייה,‬
‫אז אם הראש שלך לא במקום הנכון…‬
‫תראה לי לאן היא הלכה.‬
‫היא דהתה לפני שהגיעה לקיר,‬ ‫אבל זה היה הכיוון שלה.‬
‫ארובה פנימית. הגופה בטח שם.‬
‫הקיר הזה טויח מחדש.‬ ‫-זהירות. שברת את המעגל.‬
‫אופס.‬
‫היא חזרה.‬
‫משעמם. כבר עשית את זה, אולי תנסי משהו חדש?‬
‫אל תתגרה בה, לוקווד. היא כועסת.‬
‫כמעט הגעתי.‬ ‫-תזדרז.‬
‫הנה זה בא.‬
‫החרב שלי!‬
‫לוקווד!‬
‫זה לא טוב.‬
‫זאת היא.‬ ‫-הגופה היא המקור. אני אעכב אותה,‬
‫את תזרקי עליה רשת כסף.‬ ‫במילים אחרות, תוכנית ו'.‬
‫זאת לא תוכנית ו'.‬ ‫-כלומר, תוכנית ב'.‬
‫תוכנית ב' היא פצצות מלח. היא חזקה מדי.‬ ‫-אני אמשוך אותה,‬
‫את תבלמי את המקור.‬ ‫-זו תוכנית ה'!‬
‫כשזה ייגמר, אנחנו חייבים‬ ‫לסדר מחדש את מערכת האותיות.‬
‫דבר בשם עצמך.‬
‫עזבו אותי!‬
‫לוסי, מאחורייך!‬
‫לוסי, מהר!‬
‫לוסי!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-חוץ מהעובדה שבית הלקוחה שלנו עולה באש,‬
‫בסדר גמור.‬
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן? מה עשית שם?‬
‫אמרתי לך, משהו לא היה בסדר. משהו היה שונה.‬
‫הייתי חייבת ל…‬ ‫-מה?‬
‫מה לא היה בסדר? אבטחנו את המקור, לא?‬
‫כן, אבל… לוקווד,‬ ‫זה לא הזמן לנהל את השיחה הזאת!‬
‫אני מסכים. כדאי שנקפוץ,‬ ‫כל עוד יש ממה לקפוץ.‬
‫לקפוץ? השתגעת. אנחנו גבוהים מדי,‬ ‫אנחנו נשבור את הצוואר.‬
‫מוכנה? אחת, שתיים, שלוש!‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬