EN NETFLIX-SERIE
Skadoosh.
Dragemester!
Hjelp, vær så snill!
Po?
Po!
De er borte. Ned åsen. Du burde dra.
Ligg stille, Po. Du er skadet.
Hva skjedde?
Sønnen min måtte rydde opp i rotet ditt.
Jeg forsvarte deg, men se hva som skjedde!
Po… Jeg…
Ikke snakk til ham! Vil du snakke,
må du snakke til meg først, så kanskje jeg overbringe budskapet.
Jeg mente ikke at dette skulle skje.
Å… Hun sier: "Dette er min feil."
"Nå er det din tur å slå meg i armen med en magisk hanskegreie."
Ridderkodeksen… Å være din tjener…
Alt var en løgn.
Hvorfor?
Alfie.
Det er min feil at han døde.
Han ba meg bli hjemme den kvelden, men jeg fulgte etter.
Sir Alfie, magikerne har angrepet. Dronningen ber om din hjelp.
Gå, jeg møter deg der. Gå!
Alfie!
Hva?
Skal du på et oppdrag? Jeg vil hjelpe!
Lulu!
Ikke i kveld. Det er for farlig.
Hva med deg?
Vet du hva jeg kalte det?
Lutheras skjold.
Men det er et sverd!
Ja. Men dets hensikt er å beskytte deg.
Jeg skal alltid beskytte deg.
Ditt oppdrag er å bli her og beskytte henne til jeg kommer tilbake.
La broren min være!
Lulu!
Tilbake!
Du skulle ikke bli med!
Men jeg visste du trengte min hjelp.
Alfie?
Nei!
Var det ikke for meg hadde broren min fortsatt levd.
Jeg må fikse dette. Jeg må hevne min brors død.
Kom igjen, du var bare et barn.
Du er mer enn oppdraget ditt, Blad. Og du trenger aldri å lyve for meg.
Hva så om du ikke er en ridder? Jeg er ikke Dragemester.
Nå, kom igjen. Vi har noen ildere å fange.
Så du… vil fortsatt hjelpe meg?
Selvfølgelig.
Vi må ta dem igjen.
Ikke så fort!
Der han går, går jeg.
Det er en ny regel jeg har, helt siden jeg møtte deg.
Jeg har kanskje en idé.
Zhen?
Zhen er din idé?
Stol på meg.
Godt forsøk, Po, men du rømmer ikke på min vakt.
Å, Weimin, kompis. Det vil du angre på.
Ja!
Ja! Du store! Ja da!
Vi ses, tapere.
Ja da!
Ursa Major!
Å!
Hold fast!
Greit, dytt!
-Gi meg tømmene. -Pappa, kan du kjøre en slede?
Jeg vant Nord-Kinas sledekjørings- konkurranse tre år på rad.
Kom deg inn, og hold på greiene.
Kom igjen!
Ja!
Vi bruker knep for å lukke avstanden.
Unnskyld, hva?
Nå, nå legger vi oss etter dem og så gjør jeg greia mi.
Har deg!
Pappa! Du er best!
Dragemester! Du kom for å redde meg!
-Så nå er jeg Dragemesteren? -Gi oss pisken, Rukhmini.
Vi hadde en avtale! Jeg får pisken!
Verden er fortapt om de får den.
Det er verdens problem, ikke mitt!
Beklager dette, Weimin.
Vent, hva?
Hei! Du…kan ikke.
Jeg er keiseren!
Det er noe man ikke ser hver dag!
Eller hver natt.
Hei, du…
Lurt igjen! Bopp-di-bopp…
Dopp.
Magikere.
Rett på armen.
Å.
For en fin båt.
Hils og takk keiseren for lånet.
Vi skal bare ta fra dere pisken.
Hvor er den?
Gi oss pisken, bjørner.
Nei, dere gir oss hansken, ildere.
Ingen vits i å gjøre dette vanskeligere.
Dere er sprø.
De andre magikerne er borte. Dere er alene.
Selv med alle fire, kunne dere ikke overvunnet Englands riddere.
Å, men det kan vi.
Alt er her i rullen som vi tok fra Lotus-landsbyen.
En hanske for å bevege jorden…
En pisk med evig ild…
Hjul for å ri stormen…
Og en hjelm for å kontrollere vinden.
De gamle krigerne skapte våpnene for å fange fiendenes sjeler.
Men når man fører de fire sammen,
kommer sjelene inni ut for å leke, leke, leke!
Visste du om den onde hæren av spøkelses-monstre med våpnene?
-Ville jeg ikke ha nevnt det? -Kommunikasjon er ikke din sterkeste side.
Jeg gir deg en sjanse, Pandy.
Bli med.
Hva? Vent, hva?
Nei. Ikke snakk om.
Ikke på hundre tusen millioner år ville jeg noensinne,
vurdert å tenke…
Ja, ja, skjønner.
Ditt tap! Jeg er et kupp!
Wow! Så du det?
Po!
Jeg har ventet på dette i 15 år.
Jeg burde takke deg.
Hadde ikke du dukket opp den kvelden, hadde vi vært døde!
Vår helt.
Au!
Ta den!
Hva?
-Vet du hva du gjør? -Jeg begynner å få teken på det.
Er det ikke nusselig å se dere to sammen igjen?
Blad, går det bra?
Det er over, bjørner.
Ikke så…
Ikke så fo…
Hvor er den?
Ser du etter denne?
Blad, vi må stikke.
Nei.
-To magiske våpen. Ingen magiske våpen. -Kanskje jeg ikke er mer enn oppdraget.
Blad!
Ok, tenk, Po. Hva skal vi gjøre?
Ok.
Jeg blir med deg, Veruca.
Min…
…elskede…
Men du må la Blad være i fred.
Tilbudet gjelder visst ikke lenger.
Det er pisken min.
Ikke nå lenger.
Nei!
Du kan ikke mene det.
Blad!
Slipp!
Jeg kan ikke!
Det svarte stålet fra Equinox!
Du lot dem slippe unna.
Jeg kunne ikke la dem…
Å…
Takk.
Du hadde gjort det for meg.
Nei. For at du er min venn.
Min første venn.
Jeg skulle ikke ha løyet for deg.
Du gir meg vann i øynene.
Vi vet ikke hvor de skal, og har ingen våpen som matcher dem.
Ikke helt sant!
Hvordan… Hvis du har pisken, hva har de?
-Alltid bra å ha en falsk en. -Byttet du den ut?
Så hva da, vil du hjelpe oss nå?
Jeg sa ikke det. Men vi er etter de samme tingene.
Pisken skulle være den første på min jakt etter Tianshang-våpnene.
-Men nå… -Nei.
Vil si noe til sønnen min, si det til meg først,
og så kanskje jeg forteller ham det.
Det samme gjelder deg. Vi er ikke ferdige.
Pappa, det går bra. Vet du hvordan man finner våpnene?
Det kan koste mer enn du vil betale.
Høres lovende ut.
Synd vi er på vei hjem. Vi havner i middagsrushet.
Jeg må stikke, pappa. Du hørte Klaus og Veruca.
Stopper vi dem ikke, vekker de hæren og tar over verden.
-Så må jeg stole på en falsk ridder… -Hardt.
-Og en bedrager/tyv… -Mester-bedrager/tyv.
Da er det det jeg må gjøre.
Jeg blir med dere.
Unnskyld, hva?
Ikke bland deg, Visnende Blad.
Jeg lar deg ikke gjøre dette alene, med de to der.
Du trenger noen som kan beskytte deg, og det har alltid vært min jobb.
Så vi skal ut på skattejakt.
Og det betyr at vi forlater Kina.
Vent, hva?
Tekst: Rikke Carlberg