EN NETFLIX-SERIE
Skutji.
Hun begynder at hoste. Det gør de.
Nå!
Jeg er Rukhmini, Beskytter af Den evige flammes Pisk,
Den sidste af Ørkenens Vinde og præstinde af Tianshang-vogteren.
Nu kæmper vi!
Vi kan ikke kæmpe mod dig.
Hvorfor ikke?
Du er virkelig…
gammel.
Av!
Er det gammelt?
Nu skal I betale for at invadere den hellige by
og prøve at stjæle pisken.
-Vi vil ikke stjæle pisken. -Vi vil beskytte den.
Pisken er tydeligvis godt beskyttet.
Ikke fra det, der kommer.
Vi må få den væk herfra.
Pisken skal aldrig forlade dette sted.
Det vil hverken jeg eller jer.
For der er ingen vej ud.
Ingen vej ud?
Velkommen til jeres nye hjem.
Tilbage til "ingen vej ud".
Så er vi rigtig fanget eller bare lidt fanget?
Jeg vil ikke sidde fast i den her by.
Intet ondt ment, men her er lidt muggent.
Hej, min ven. Dejlig dag, ikke?
Øh… Åh.
-Hej! -Nedgør mig ikke.
Jeg ved, at jeg taler til mos.
Kan Den evige flammes Pisk få os ud?
Dens kraft virker ikke inden for disse vægge.
Te?
Jeg ved, du ikke har grund til at stole på os,
men vi vil beskytte pisken og ære Mester Langtands arv.
Jeg har brugt hele mit liv på at beskytte pisken.
Har du aldrig forladt byen? Er du ikke ensom?
Jeg har mange venner.
Jeg var alene en gang i tre minutter.
Jeg talte med en radise. Av!
Undskyld. Jeg ville ikke bagatellisere dit stærke engagement.
Jeg har set, hvad magt kan gøre i forkerte hænder.
Det vil være en ære at arve din pligt.
At vie mit liv, som du gjorde, til pisken.
Godt med sovs på, men megasej!
Jeg ser, I har ædle intentioner.
Men jeg tror ikke, at I kan beskytte pisken.
Men håbet er ikke helt tabt for jer.
Måske er der en vej ud af byen.
En sammenstyrtning for nogle år siden blokerede vejen ud.
Jeg kan vise jer, hvor det er.
Jeg kan se det!
Fedt, lad os komme væk.
Po, hvad laver du?
Jeg prøver at komme ud.
Koncentrer dig.
Vores opgave er et få pisken, uanset hvad.
Viser vi hende, hvor gode vi er ved at komme ud,
giver hun måske pisken til os.
Hva'? Er du med?
Jeg fatter ikke, jeg siger det, men god idé.
Hvad med at lade os se? Et lille smugkig?
Over mit lig.
Ja, det kan jeg gøre.
-Lad os lære hinanden at kende. -Unødvendigt.
Kom nu, giv os lidt. Hvad hedder du?
Kom nu, du må da have et navn.
Konrad.
Konrad?
Hvad er så sjovt?
Jeg forestillede mig noget mere formidabelt.
Jeg er en hjort, der hedder Konrad. Det er mere, end I behøver at vide.
Han skjuler noget.
Ditto.
Hej med dig.
Borgmesteren. Jeg er lun på ham, men jeg er genert.
Fortæl ham, hvad du føler.
Han er mos! Nedgør mig ikke.
Hvordan har du levet uden alt?
Skove, bjerge, den blå himmel, te lavet af te!
Snart skal I måske undvære det.
Jeg kan ikke garantere, I kommer ud.
Vi skal svinge over.
Eller I kan vende om nu, hvis I vil.
Er det, hvad du er bekymret for?
Du er i meget dygtige hænder.
Ja, meget imponerende.
I to har levet interessante liv.
Hvis I ikke kommer ud, vil I blive savnet.
Du er blevet så stor.
Før jeg fik dig, rejste jeg meget.
Du vil også se verden en dag, og du vil gøre så meget.
Lover du mig det?
Uanset hvor stor du bliver, vil du altid finde vej hjem igen.
Po?
Po! Kom tilbage til os.
Hvad?
-Hvor er jeg? -Du svæver mellem liv og død.
Nu føler jeg, du prøver at hyle mig ud af den!
Sving herover. Nu.
Kom nu!
Po!
Nej!
Zombie!
Det er mig. Hvad går der af dig?
Jeg var bare…
Ingenting. Jeg har det fint.
Jeg forventede ikke en skeletbunke.
Vi må vise Rukhmini, vi kan vogte pisken,
og du får et hysterisk anfald. Tag dig sammen!
Du laver mærkelige ansigter igen.
Tag det dog alvorligt.
Jeg gider ikke mere.
Flyt dig!
Jeg kommer tilbage. Jeg skal vande buskene.
Tak, gå bare.
Jeg har kortet.
"Gryende måne. Aftagende sol."
Det hele er kode.
"Mit tomme hjerte giver ekko, når det slår."
Det er ikke kode, men poesi.
Jeg beholder det.
Åh nej. Der er for mange af dem.
Er du kung fu-mester eller ej?
Hvorfor er du bange for alting nu?
Po!
-Hvad laver du? -Jeg savner mit hjem.
Lyt til mig, Po. Vi kommer ud herfra.
-Det er mit løfte til dig. -Okay.
Hjælp.
Kæmp med mig.
Tak.
Jeg…
Måske er jeg ikke den vogter, jeg var.
Men du har bevist din dygtighed.
Det har I begge to.
Nu er det tid til, at vi går.
Vi? Tager du med os?
Ja.
Farvel, min elskede.
Jeg lover at ære dit eftermæle og beskytte pisken…
Ja. Lad os komme ud herfra.
Det virker.
Kom så.
Gå!
Kom!
Blad?
Po!
Åh nej.
Har vi læst kortet rigtigt, ligger byen over denne bakke.
Nej.
Nej!
Den må være her et sted.
Intet kort.
Vi efterlader ham her.
Og tager hvorhen?
Et skridt mere, og jeg…
Tag det roligt.
Jeg vil fikse dit ben.
Ingen numre.
Det er helbredt.
Selv tak.
I…
I er magikere.
Fedt, Klaus. Bare fedt.
Po, kan du høre mig?
Gå væk. Jeg vil bruge pisken.
Hva'?
Hvad?
Nej, nej, nej.
Nej, nej, nej!
Okay, Po.
Det er okay. Du hitter ud af det.
Der er en vej ud.
Der er en vej ud. Det må der være.
Der må være en vej ud.
Der er ingen vej ud.
-Åh, Po? -Hva'?
Dav, søn.
Jeg er allerede ved at blive skør.
Er jeg død? Er vi begge døde?
Nej, fjollerik. Du er ikke død.
Jeg er et fantasifoster, skabt af din angst.
Åh… Pyha!
Undskyld, far.
Jeg lovede altid at komme hjem. Hvad, hvis jeg ikke kommer ud?
Hvis jeg svigter dig?
Du kunne aldrig svigte mig.
En del af dig er altid hjemme,
og en del af hjemme er altid med dig.
Du kan overgive dig,
eller du kan finde styrken, som kan få dig igennem det her.
Tro mig, du har mere styrke i din tommel,
end de fleste har i hele deres krop.
Tak, far. Jeg har det i mig.
Jeg forestillede mig dig og den har samtale. Ret sejt.
Ja, Po. Det er sejt, men lyt til, hvad jeg siger.
Du har mere styrke i din tommel, end folk har i hele deres krop.
I din tommel!
Den anden tommel, søn!
Du er ikke piskens beskytter. Du er ikke fra Den Tabte By. Du løj.
Hvem er du?
Jeg er Rukhmini, røveren fra Raipur.
Røver? Er du en tyv?
En skattejæger.
Nu hvor jeg har min frihed og pisken,
vil mit navn blive kendt igen!
Du gav faktisk mig pisken.
Det gjorde jeg faktisk ikke.
Jeg sælger den til kejseren af Kina for en formue.
Jeg kan ikke lade dig tage den.
Jeg har gjort det, siden før du blev født.
Du kan ikke hamle op med mig.
Jeg prøvede at hjælpe.
-Jeg behøver ikke magikeres hjælp. -"Altid diskrete og søde.
-Forskruet er vores sjæles møde." -Du stjal min dagbog?
Godt så, tommel. Sig, at du også har noget Tianshang-magi.
Hva'?
Hvad laver du?
Det var ikke mig, men handsken.
Min arm!
Nej!
Halløj!
"For den skønne dame banker mit hjerte."
Konrad Monrad, hvem er den heldige dame?
Blev du ikke fanget?
Var du ikke en skrøbelig gammel dame?
Skulle vi ikke være venner?
Wauv, sejt.
Et fantasifoster viste mig det træk.
Hun snørede os.
Nu har vi mistet to våben.
Eller har vi?
Jeg brugte tomlens legendariske kraft til at komme ud.
Kalder handsken på den, når væslerne bruger den…
Så kan tomlen kalde på handsken.
Vi behøver ikke lede efter Klaus og Veruca.
Vi bringer dem til os!
Lad os fange nogle væsler.
Min arm.
Sikket sus, hva'?
Jeg tror, handsken kan lide os.
Han er væk.
Kom, lad os få dig fikset.
Jeg ved ikke, hvor langt jeg kan gå.
Vær ikke et pattebarn, lillebror.
Tekster af: Jacob Jensen