‎UN SERIAL NETFLIX
‎Skaduș.
‎Va tuși curând. Așa fac mereu.
‎Ha…
‎Sunt Rukhmini, protectoarea ‎Biciului Flăcării Eterne,
‎Ultima din Vântul Deșertului ‎și preoteasa gardianului Tianshang.
‎Să ne batem!
‎- Nu ne putem lupta cu tine. ‎- De ce nu?
‎Păi, ești foarte…
‎bătrână.
‎Au!
‎M-am descurcat?
‎Veți plăti pentru invadarea orașului sacru
‎în încercarea de a fura biciul.
‎N-am venit să-l furăm.
‎Vrem să-l protejăm.
‎E clar că biciul e protejat bine.
‎Nu pentru ce va veni.
‎Trebuie scos de aici.
‎Biciul nu va părăsi locul acesta.
‎Și nici eu sau voi.
‎Pentru că nu există ieșire.
‎Nu există?
‎Bun venit în noul vostru cămin.
‎Să revenim la ieșire.
‎Ca să fie clar, suntem închiși aici ‎pe bune
‎sau așa, mai lejer?
‎Nu vreau să fiu blocat… aici.
‎Fără supărare. E cam multă… igrasie.
‎Bună, Diya! Frumoasă zi!
‎Ei bine…
‎- Bună! ‎- Nu fi condescendent.
‎Știu că vorbesc cu licheni.
‎N-am putea ieși cu ajutorul biciului?
‎Ha!
‎Nu are putere între pereții ăștia.
‎Ceai?
‎Știu că ai puține motive să ne crezi,
‎dar vrem să-l protejăm
‎și s-o onorăm pe maestra Dințoasa.
‎Mi-am petrecut toată existența ‎protejând biciul.
‎N-ai ieșit de aici?
‎Nu ești singură?
‎Am mulți prieteni.
‎Am fost odată singur trei minute.
‎Am început să vorbesc cu o ridiche.
‎Scuzele mele.
‎N-am vrut să desconsider devotamentul tău.
‎Am văzut ce poate face puterea ‎pe mâini greșite.
‎Aș fi onorată să-ți preiau datoria.
‎Să-mi dedic și eu viața biciului.
‎Cam mult sos, dar tot bestial!
‎Văd că ai intenții pure.
‎Totuși
‎nu cred că poți să-l protejezi.
‎Dar poate mai există speranță.
‎Ar mai fi o cale de ieșire.
‎A fost o surpare jos mai demult. ‎A blocat ieșirea.
‎Vă pot duce acolo dacă vreți.
‎Cred că o văd!
‎Super, să mergem!
‎Po, ce faci?
‎Ce fac? Încerc să ies de aici.
‎Concentrează-te!
‎Misiunea e să luăm biciul cu orice preț.
‎Poate dacă vede ce bine ne descurcăm,
‎ne va înmâna biciul.
‎Ei? Știi ce zic?
‎Nu pot să cred că spun asta!
‎E o idee bună.
‎Ne lași să aruncăm o privire? Un picuț?
‎Peste cadavrul meu.
‎Ce?
‎Pot să aranjez asta.
‎- Să ne cunoaștem puțin. ‎- N-are rost.
‎Haide, spune-ne ceva! Cum te cheamă?
‎Trebuie să ai un nume. Haide!
‎Colin.
‎Colin?
‎Ce e de râs?
‎Îmi imaginam ceva mai… formidabil.
‎Sunt un cerb pe nume Colin.
‎Deja știți prea mult.
‎Ascunde ceva, ascunde.
‎Ca și noi.
‎Bună!
‎Primarul. M-a fermecat de când l-am făcut, ‎dar sunt timidă.
‎Spune-i ce simți.
‎E din licheni. Licheni!
‎Nu fi condescendent!
‎Cum ai trăit fără toate?
‎Păduri, munți, cerul albastru, ‎ceai făcut cu… ceai!
‎Curând vei trăi la fel.
‎Nu garantez că veți ieși.
‎Trebuie să trecem pe deasupra.
‎Sau vă puteți întoarce dacă vreți.
‎Asta era problema ta?
‎Ești în mâini foarte capabile.
‎Da, foarte impresionant.
‎Voi doi ați avut vieți foarte interesante.
‎Vi se va simți lipsa dacă rămâneți aici.
‎Te faci așa de mare!
‎Înainte să te am, ‎îmi plăcea să călătoresc.
‎O să vezi și tu lumea într-o zi ‎și o să faci multe lucruri.
‎Promite-mi
‎că, oricât de mare vei fi, ‎te vei întoarce mereu acasă.
‎Po?
‎Po, întoarce-te la noi.
‎Ce?
‎- Unde sunt? ‎- Între viață și moarte.
‎Simt că vrei să mă sperii.
‎Leagăne-te aici!
‎Acum.
‎- Haide! ‎- Haide!
‎Po!
‎Nu!
‎Zombi!
‎Eu sunt. Ce te-a apucat?
‎Am… M-am…
‎Nimic. Sunt bine.
‎Știi, nu mă așteptam ‎la un morman de schelete.
‎Trebuie să arătăm că putem păzi biciul
‎și tu faci o criză.
‎Fii tare!
‎Iar te strâmbi.
‎Nu pricep. Fii serios.
‎M-am săturat.
‎- Au! ‎- Dă-te!
‎Mă întorc.
‎Trebuie să… ud tufele.
‎Mulțumesc. Du-te!
‎Am luat-o! Am luat harta.
‎„Luna-n zori. Soarele-n descreștere”…
‎Cred că e un cod.
‎„Bătăile răsună-n inima-mi pustie”.
‎Nu e cod, e poezie.
‎Îl păstrez.
‎Nu, sunt prea mulți.
‎Ești maestru kung fu sau nu?
‎De ce te temi de toate acum?
‎Po!
‎Ce faci?
‎Mi-e dor de acasă.
‎Ascultă-mă. O să ieșim de aici.
‎Îți promit asta.
‎Bine.
‎Ajutor!
‎Luptă cu mine.
‎Mulțumesc.
‎Am…
‎Poate că nu mai sunt gardianul ‎care am fost.
‎Dar voi ați demonstrat ce puteți.
‎Amândoi.
‎Oh! Ei?
‎E timpul să mergem.
‎Noi? Vii și tu?
‎Da.
‎Cu bine, iubirea mea!
‎Promit să-ți onorez moștenirea, ‎să-l apăr cu…
‎Da. Să ne cărăm de aici.
‎Au reușit.
‎Haide!
‎Du-te!
‎Haide!
‎Spadă?
‎Po!
‎Nu…
‎Hm…
‎Dacă am citit corect harta, ‎orașul e după dealul ăsta.
‎Nu.
‎Nu!
‎Sigur e pe aici.
‎Nu luați harta!
‎Să-l lăsăm aici.
‎Și unde să mergem?
‎Încă un pas și te…
‎Calmează-te, Colin.
‎O să-ți vindec piciorul.
‎Fără șmecherii.
‎S-a vindecat.
‎Cu plăcere.
‎Sunteți…
‎Sunteți magi.
‎Ei…
‎Grozav, Klaus. Pur și simplu, grozav.
‎Po, mă auzi?
‎Înapoi! Voi folosi biciul.
‎Ce?
‎Ce e?
‎Nu, nu, nu.
‎Nu, nu, nu!
‎Bine, Po.
‎E-n regulă, calmează-te.
‎Te descurci tu.
‎Există o ieșire.
‎Există o ieșire. Trebuie!
‎Trebuie să existe!
‎Nu există!
‎- Po? ‎- Ce?
‎Uau!
‎Bună, fiule!
‎Nu! Îmi pierd mințile deja.
‎Sau am murit? Am murit amândoi?
‎Nu, prostuțule, n-ai murit.
‎Sunt plăsmuirea anxietății tale.
‎Ah… Bine!
‎Îmi pare rău, tată.
‎Am promis că mă întorc acasă.
‎Dar dacă nu pot să ies?
‎Dacă te dezamăgesc?
‎Nu m-ai dezamăgi niciodată.
‎O parte din tine e mereu acasă
‎și o parte din casă e mereu cu tine.
‎Poți renunța
‎sau poți apela la forța ta
‎ca să treci prin asta.
‎Crede-mă, ai mai multă putere ‎în degetul tău mare
‎decât au cei mai mulți în trupurile lor.
‎Mersi, tată. Știu că pot.
‎Doar mi-am imaginat ‎că vorbesc cu tine. Tare!
‎Da, Po, e tare, dar ascultă ce spun.
‎Ai mai multă putere în degetul mare ‎decât au ceilalți în trupurile lor.
‎În degetul tău mare!
‎Celălalt deget mare!
‎Nu ești protectoarea biciului ‎din Orașul Pierdut. Ai mințit.
‎Cine ești?
‎Rukhmini, Jefuitoarea din Raipur.
‎Jefuitoarea? Ești hoață?
‎Vânez comori.
‎Acum, că sunt liberă și am biciul,
‎numele meu va fi cunoscut din nou!
‎De fapt, mi-ai dat biciul.
‎De fapt, nu ți l-am dat.
‎Îl voi vinde împăratului Chinei ‎pentru o avere și voi primi ce merit.
‎Nu te pot lăsa.
‎Fac asta dinainte să te naști.
‎Nu te poți pune cu mine.
‎Voiam să te ajut.
‎- Nu vreau ajutorul magilor. ‎- „Atât de ușor și de dulce”
‎- „Sufletele ni se-ntâlnesc.” ‎- Ai furat jurnalul?
‎Hai, deget mare,
‎arată că ai și tu magie Tianshang.
‎Uau!
‎Ce?
‎Uau!
‎Ce faci?
‎Nu eu, mănușa.
‎Mâna mea!
‎Nu!
‎Hei!
‎Ah!
‎„Inima-mi bate pentru frumoasa fecioară.”
‎Colinaș, cine e norocoasa domniță?
‎Au!
‎Oh!
‎Nu erai blocat?
‎Nu erai o bătrână fragilă?
‎Nu eram prieteni?
‎Bestial!
‎O plăsmuire a imaginației ‎mi-a arătat asta.
‎Ne-a jucat pe degete. ‎Și am pierdut două arme.
‎Oare?
‎Am folosit degetul ca să ies. ‎Are puterea legendară.
‎Dacă mănușa cheamă degetul ‎când e folosită…
‎Degetul poate chema mănușa.
‎Nu mai trebuie să căutăm nevăstuicile.
‎Le aducem la noi!
‎Hai să prindem nevăstuici!
‎Brațul meu.
‎Ce senzații tari!
‎Cred că mănușa ne place.
‎A plecat.
‎Hai să te punem pe picioare!
‎Nu știu cât mai pot să merg.
‎Nu fi bebeluș, frățioare.
‎Subtitrarea: Andreea Petrescu