‎UN SERIAL NETFLIX
‎Scaduș‎.
‎Au!
‎Ce mai e, Zhen?
‎Cârcel. Crezi că lucrez prea mult?
‎E miezul zilei. Termină manuscrisul.
‎Dar sunt frântă! Și l-am terminat.
‎Pune-l în bibliotecă.
‎Abține-te, dragă Veruca.
‎Avem manuscrisul.
‎Ce tare ar fi să cadă stâncile ‎ca piesele de domino!
‎Zdrobite în bucăți mici de tot!
‎Po?
‎Degetul mare s-a trezit.
‎Lasă-le! Nu e timp ‎să-ți strângi gunoaiele.
‎Nu sunt gunoaie.
‎Petala! Vai, petala!
‎O să cadă!
‎- Chestia aia va cădea! ‎- Ferea!
‎Atenție!
‎- Ține-te! ‎- O să cadă!
‎Spadă, la treabă!
‎Vai!
‎Te prind!
‎- Au! Au! ‎- Mersi, Maestre Dragon!
‎Ferea, prieteni!
‎Mulțumim!
‎Nicio grijă. Mă ocup eu!
‎Sca…
‎Voiai să dai un pumn în stâncă?
‎Păi…
‎Putea să meargă.
‎Ura!
‎- Ai reușit! ‎- Manuscrisele sunt salvate!
‎Sunt Huang.
‎Noi, călugării, păstrăm manuscrisele ‎cu istoria Chinei.
‎Îți suntem îndatorați că le-ai salvat.
‎Și pe noi, Maestre Dragon.
‎Mersi, dar, știți,
‎împăratul mi-a luat titlul.
‎Serviciile aduse Chinei sunt documentate.
‎Și nu vom uita curând.
‎Împărații vin și pleacă,
‎dar tu ești maestrul nostru Dragon.
‎Ești o legendă.
‎Ai auzit? „Legendă”.
‎Da. E sinonim cu „mit”.
‎Ea cine e? Ucenica ta?
‎Îmi cer scuze. O doare un pic în gât.
‎Eu sunt ucenicul ei. Pajul ei. ‎Vreau să ajung cavaler.
‎Vai! Maestrul Dragon, umil cum îl știm.
‎Ați văzut vinovații?
‎I-am prins asupra faptului.
‎Klaus și Veruca.
‎Totul e rezolvat.
‎Garda imperială e deja pe drum.
‎Vrem să vorbim puțin cu ei, ‎dacă nu vă deranjează.
‎Păi…
‎Prea bine, Maestre Dragon.
‎Uau!
‎O să fie bestial.
‎Super!
‎Aa!
‎- O să rămână urme! ‎- Dă-te jos! Mișcă-te!
‎Dă-te!
‎- Pe aici. ‎- Dă-te!
‎Capul e…
‎Asta e.
‎În sfârșit, i-am prins.
‎Sunt în cușcă.
‎În sfârșit, am prins-o…
‎Scuze. E o ea?
‎Pe Zhen.
‎De ce-ați acoperit cușca? ‎Acum nu suport lumina.
‎Ați greșit persoana.
‎Prostii! E o pacoste pentru noi ‎de ani de zile.
‎Se plânge, minte, aprinde artificii!
‎Dar în sfârșit am prins-o.
‎Crezi că artificiile au provocat craterul?
‎E clar că substanțele ‎și prafurile ei au dus la…
‎asta!
‎N-am fost eu!
‎N-am făcut așa ceva.
‎Nici nu știu ce sunt… artificiile.
‎Așa se pronunță? N-am mai auzit.
‎Biată persoană-călugăr nevinovată!
‎Plecăm.
‎N-ar trebui ‎ca ucenica să fie nerespectuoasă.
‎A băut un ceai prost.
‎Vorbesc eu cu ea.
‎Spadă, stai!
‎E nevinovată.
‎Așa e, dar călugării vor să scape de ea.
‎Nu i-au văzut pe Klaus și Veruca.
‎Eu i-am văzut.
‎Nevăstuici? Mănușă strălucitoare?
‎Ce făceau? Unde s-au dus?
‎Taci!
‎Da. Vă spun totul.
‎Dar scoateți-mă de aici.
‎Făcând apel la tribunalul aricilor?
‎S-a făcut.
‎Stai…
‎Dă înapoi! E un delict.
‎Ba nu. E nevinovată.
‎Ei nu știu asta.
‎Călugării își vor pierde încrederea ‎în mine dacă le luăm deținuta!
‎Un cavaler ia decizii dificile.
‎Dacă o lăsăm aici, ‎Klaus și Veruca vor distruge alte orașe.
‎Trebuie să înveți ‎să alegi răul cel mai mic.
‎Alege.
‎Bine.
‎Noi te scoatem și tu ne ajuți.
‎Spadă, așteaptă!
‎Mă furișez, mă furișez…
‎Sari, scapi de paznici, o scoți pe Zhen. ‎Eu aduc cotiga.
‎Nu! Nu mă bat cu călugării.
‎Îmi vreau titlul înapoi, ‎nu să devin răufăcător.
‎Fii isteț. Nu-mi pasă cum o eliberezi.
‎Vrei să fii pajul meu? Poartă-te ca atare!
‎Bine, Po. Poți s-o faci. Silențios.
‎Nu se va ști că ai fost tu.
‎Sunt prăjina uriașă.
‎Au!
‎Poate, cu avânt…
‎Mamă!
‎Nu, nu…
‎Haide, poți s-o faci.
‎Ești prăjina uriașă.
‎Nu e de mine!
‎Prăjina uriașă e cam dură ‎pentru nasul meu.
‎Așa. Poți s-o faci.
‎Ajuți la o evadare
‎și-i necăjești pe cei care cred în tine.
‎„Nu uita, e cel mai mic rău.”
‎Da. Știu.
‎„Pentru regină și țară!”
‎Liniște!
‎Ce-i?
‎Așa e. Modul invizibil.
‎Bine…
‎O să…
‎introduc…
‎Nu știu…
‎ce să fac cu ea.
‎Grăbește-te!
‎Nu știu să fiu răufăcător. Fac tot ce pot.
‎M-ai prins!
‎Ia cușca. O deschidem după.
‎Bine.
‎O să…
‎E penibil.
‎E grea!
‎- Este… ‎- Da.
‎Așa.
‎Stai!
‎Bună, maestre!
‎Salut! Eu…
‎Faza e că eu…
‎Frumoase condeie.
‎Eliberezi deținuta?
‎Da, o eliberezi? Ce faci acolo?
‎Pocnește-i și fugi!
‎De fapt, am venit
‎ca să duc deținuta la garda imperială.
‎Nu am fost informați.
‎Bătrâna Huang n-a vrut să se afle,
‎ca să fie o surpriză.
‎O surpriză?
‎Da. Pentru că e…
‎ziua ei.
‎Ador aniversările.
‎Uau! Te adâncești…
‎Unde e?
‎Garda imperială?
‎Și… ea a zis că nu vrea tort.
‎E partea cea mai bună.
‎Dar împăratul a zis: ‎„Toată lumea vrea tort.”
‎Da. Cine nu vrea?
‎M-a trimis să n-o las să mănânce.
‎Da. Mulți carbohidrați.
‎- Și zahăr. ‎- Da. Tot carbohidrați.
‎- Serios? ‎- Nu se prea știe.
‎Când ar fi ajuns tortul făcut de el,
‎ei i-ar fi foame.
‎Ce legătură are cu deținuta?
‎Da, Po. Ce?
‎Uau! Trebuie să-mi iau și eu unul.
‎Ce anume?
‎Se referă la zid?
‎Maestre Dragon?
‎- A plecat. ‎- Avem aceeași idee?
‎- Vrei tort? ‎- Exact.
‎Nu! Gărzile imperiale!
‎Hei! Au!
‎Au…
‎Măi să fie, cine e aici…
‎Se pare că fostul Maestru Dragon ‎are o slujbă nouă.
‎Face livrări.
‎Mulțumim, panda. Ne-ai ușurat viața.
‎Regret, m-am străduit. ‎M-au prins călugării…
‎Spadă, nu! E garda imperială!
‎Dați-mi deținuta!
‎Crezi că ne sperie săbiuța ta?
‎Suntem patru și tu ești singură.
‎Oprește-ne! Te provoc!
‎Alo, e prietena mea!
‎Nu vreau să vă rănesc.
‎Scuze!
‎Sigur vrei să faci asta?
‎Nu prea.
‎Iertați-mă pentru tot ce voi face.
‎Mersi!
‎Răul mai mic, da?
‎Regret să vă întrerup tandrețurile, ‎dar sunt tot închisă.
‎Scoateți-mă până se trezesc.
‎Aici.
‎Acum spune-ne ce-ai văzut.
‎Așa ne-am înțeles.
‎Furau un manuscris.
‎Care?
‎Armele Tianshang.
‎Înainte de Lotus,
‎înainte să existăm,
‎lumea era un singur continent.
‎Pangaea.
‎Stupid nume.
‎Unii dintre locuitorii săi ‎aveau o putere mare.
‎Controlau elementele.
‎Mult timp, totul a fost bine.
‎Până n-a mai fost.
‎Într-o zi, un grup a hotărât…
‎Nu știu sigur ce-a hotărât,
‎dar voia să conducă Pangaea ‎cu o mână de fier
‎și să-și distrugă toți oponenții.
‎Mai mulți războinici elementali ‎s-au unit ca să-l oprească.
‎Cu propria magie
‎au creat patru arme care să-i închidă ‎pe cei răi pe vecie.
‎Dar atunci, elementele s-au dezechilibrat
‎și lumea s-a despicat.
‎Ce arme erau?
‎Un coif. Un fel de mănușă.
‎E metalică.
‎Mă rog…
‎Și un bici de foc sau așa ceva.
‎Și încă una. Nu-mi amintesc.
‎Nu sunt expertul.
‎Ba chiar asta ești.
‎În fine, sunt patru.
‎Au fost împrăștiate.
‎Și s-au pierdut în timp.
‎Separate, sunt periculoase.
‎Împreună? Frățioare!
‎Klaus și Veruca le vor pe toate.
‎Stai! Ai zis că o armă e bici?
‎Un bici de flăcări… Îmi sună cunoscut.
‎A evadat!
‎E-n cârdășie cu Maestrul Dragon.
‎- Haide! ‎- Ne vor vedea.
‎Stai. Unde e Zhen?
‎Iuhu!
‎Le-am dat de lucru.
‎Deci ai făcut celelalte lucruri?
‎Știi ce sunt artificiile.
‎Și e așa de bine, puiule!
‎Po, trebuie să plecăm. Acum.
‎Maestre Dragon, cum ai putut?
‎Po.
‎Da, vin.
‎Patru arme. Patru!
‎Credeam că am o șansă.
‎Dar am pierdut urma ‎și ei abia s-au stârnit.
‎Dacă ne luăm după deget, ‎vom fi în urma lor.
‎Mereu, prea târziu.
‎Dacă nu știm unde se duc.
‎Biciul Flăcării Veșnice…
‎Biciul… Da!
‎Uită-te la asta! Ei?
‎Desene pentru copii.
‎Le numim romane grafice ‎și se bazează pe realitate.
‎Așa, Biciul Flăcării Eterne.
‎Aici!
‎Biciul Flăcării Eterne, cum spunea Zhen!
‎Prea puternic pentru o singură persoană. ‎Trebuie ascuns de lume.
‎„Maestra Dințoasa.
‎Am Biciul Flăcării Eterne ‎și știu unde să-l ascund.”
‎Nu sunt gunoaie!
‎Răspunsul nostru e pe pagina următoare.
‎„Va urma.”
‎Va urma?
‎Nu suport când scrie…
‎VA URMA
‎Subtitrarea: Andreea Petrescu