EN NETFLIX-SERIE
Skadoosh.
Hva nå, Zhen?
Krampe! Er det fordi jeg jobber for hardt?
Det er bare lunsjtid. Gjør ferdig rullen din.
Men jeg er så sliten! Og jeg er ferdig med denne.
Så legg den i biblioteket.
Behersk deg, kjære Veruca. Vi har rullen.
Tenk hvor gøy det blir å se disse steinene falle som domino!
Knust til små, små, små, biter!
Po?
Det er tommelen! Den er våken!
La den være! Vi har ikke tid til å plukke opp skrap.
Ikke skrap.
Å nei! Å, nei!
Den kommer til å falle!
-Den greia kommer ned! -Se opp!
Se opp!
-Hold fast! -Den faller!
Blad, vi drar!
Har deg!
Takk, Dragemester.
Se opp, folkens!
Takk, Dragemester!
Ikke vær redd. Jeg fikser dette!
Ska…
Var planen å slå gjennom steinen?
Jeg mener, eh…
Kunne funket.
Jippi!
-Du klarte det! Hurra! -Rullene våre er reddet!
Huang den eldre.
Vi munker beskytter disse rullene, som inneholder Kinas historie.
Vi skylder dere takknemlighet for å ha reddet dem.
Og oss, Dragemester.
Takk, men du vet, Keiseren tok liksom vekk min Dragemester-greia.
Din hengivenhet for Kina er godt dokumentert.
Og vi glemmer ikke lett. Keisere kommer og går,
men du er vår Dragemester.
Du er en legende.
Hørte du det? "Legende."
Ja. Det er ganske likt ordet "myte".
Og hvem er dette? Lærlingen din?
Beklager det. Hun har en slags halsgreie.
Jeg er faktisk hennes lærling. Tjener. Jeg skal bli ridder!
Du store! Dragemesteren, mer ydmyk enn noen gang.
Så dere hvem det var?
Så dem? Vi tok dem på fersken.
Klaus og Veruca.
Det er tatt hånd om.
Keiserens garde er allerede på vei.
Vi trenger bare et minutt med dem, hvis det er greit, Deres eldste.
Vel…
Greit da, Dragemester.
Dette blir helt rått.
Fett!
-Det blir et blåmerke. -Kom deg vekk! Kan du komme deg vekk?
Vekk!
-Denne veien. -Vekk!
Hodet…
Det er her.
Endelig, jeg har dem.
Hei. De er i et bur.
Endelig tok vi henne på fersken.
Beklager. "Henne"?
Zhen.
Hvorfor la dere et laken over? Nå svir lyset i øynene.
Dere har tatt feil person.
Tullball! Hun har skapt trøbbel i årevis.
Klaget, løyet og fyrt opp fyrverkeri!
Men endelig tok vi henne på fersken.
Tror du at fyrverkeriet lagde et så stort krater?
Tydeligvis var gnistene og smellene hennes en vei til…
…det!
Jeg sa det ikke var meg!
Jeg gjorde ikke noe av det. Jeg vet ikke engang hva fyrverkeri er!
Er det sånn man sier det? Aldri hørt om det.
-Stakkars, uskyldige, piggete munk! -Vi drar.
Du burde ikke la lærlingen din fornærme deg sånn.
Hun har bare drukket litt dårlig te.
La meg snakke med henne.
Blad, vent. Hun er uskyldig.
Så klart, men munkene ville bli kvitt henne,
og ingen har sett Klaus og Veruca!
Jeg så dem.
To ildere? En stor, lysende hanskegreie?
Hva gjorde de her? Hvor gikk de?
Hysj!
Ja. Jeg skal fortelle dere alt.
Men først må dere få meg ut.
Med flere anker til høyeste pinnsvinrett?
Gjort.
Vent nå litt! Det er en forbrytelse!
-Ikke egentlig. Hun er uskyldig. -De vet ikke det!
Munkene stoler på meg, men ikke om vi hjelper fangen deres å rømme!
Å være en ridder betyr vanskelige valg.
Å la være betyr at Klaus og Veruca vil ødelegge en by til, og så en til.
Du må lære å velge mellom det minste av to onder.
Så, velg.
Greit.
Vi slipper deg fri, du finner ilderne.
Blad, vent! Blad!
Sniker, sniker, sniker, rundt
Stikk til hulen, slå ut vaktene, og slipp fri Zhen. Jeg henter vogna.
Uaktuelt. Jeg slåss ikke mot munker.
Jeg prøver å få tittelen min tilbake, ikke å bli ettersøkt.
Vær smart. Jeg bryr meg ikke om hvordan, bare få henne fri.
Du ville være tjeneren min? Det er på tide å oppføre seg som en.
Greit, Po. Du klarer dette. Rolig og stille.
Ingen får vite at det var deg.
Jeg er den store stolpegreia.
Jeg er den store stolpen.
Ok, kanskje en løpende start.
Nei, nei, nei!
Kom igjen, Po. Du klarer det.
Du er den store stanggreia.
Jeg blir aldri vant til dette!
Den store stolpegreia er ganske røff mot nesa.
Ok. Du klarer dette.
Knus en fengselscelle og knus hjertene
til de eneste som fortsatt tror på deg.
"Husk, Po, det minste av to onder." Ja, jeg vet.
"For Dronning og fedreland!"
Hysj?
Hva?
Stemmer. Snikemodus.
Ok.
Skal bare…
…snike den inn.
Jeg vet ikke hva…
Hva jeg skal bruke denne til.
Fort deg!
Jeg er ikke god på å være slem. Jeg gjør mitt beste!
Du tok meg!
Ta med buret. Vi åpner det senere.
Greit.
Skal bare…
-Dette er patetisk. -Det er tungt!
-Er det… -Ja.
Ok.
Vent litt!
-Hei, Dragemester. -Å! Hei, dere. Jeg bare, eh…
Greia var at, jeg, eh…
Fine penner.
Slipper du løs fangen vår?
Ja, slipper du henne løs? Hva gjør du der?
Slå dem ut og løp!
Å! Jeg er faktisk her for å ta fangen rett til Keiserens garde selv.
Vi var ikke informert om det.
Huang den eldre ville ikke si det til noen. Det skulle være en overraskelse.
En overraskelse?
Ja. Fordi det er hennes
bursdag.
Å! Jeg elsker bursdager.
Du tråkker virkelig i salaten.
Hvor er hun?
Keiserens garde?
Hun ba om å slippe kake.
Hva? Kaka er jo det beste.
Men Keiseren bare: "Kom igjen, eldste, alle elsker kake."
Ja. Hvem gjør ikke det?
Jeg skulle passe på at hun ikke spiste kake.
Ja. Masse karbohydrater.
-Ja. Sukker også. -Sukker og karbohydrater.
-Seriøst? -Ja. Folk vet ikke det.
Så at da han sendte vaktene med kake, ville hun fortsatt være sulten.
Hva har det å gjøre med fangen vår?
Ja, Po. Hva?
Åj! Jeg må få meg en sånn.
En sånn hva da?
Mener han veggen?
Dragemester?
-Dragemesteren dro. -Tenker du det jeg tenker?
-Vil du spise litt kake? -Akkurat.
Å nei! Keiserens garde!
Hei!
Vel, vel, vel. Se hvem det er.
Ser ut som den tidligere Dragemesteren har en ny jobb.
Han er bud.
Tusen takk, panda. Du har gjort jobbene våre enklere.
Beklager. Jeg gjorde mitt beste. Munkene fersket meg, og…
Blad, nei! Det er Keiserens menn!
Gi oss fangen.
Tror du det lille sverdet skremmer oss?
Det er fire av oss og en av deg.
Stopp oss. Jeg utfordrer deg.
Hei! Det er vennen min!
Jeg vil ikke skade noen.
Beklager. Beklager.
-Sikker på at du vil gjøre dette? -Ikke egentlig.
Jeg beklager for alt jeg nå skal gjøre.
Takk.
Mindre onde, ikke sant?
Hater å bryte opp denne festen, men jeg er fortsatt i et bur her.
Få meg ut før soldatene våkner.
Akkurat her.
Vi slapp deg ut. Fortell hva du så.
Det var en avtale.
Jeg så dem stjele en rull.
Hvilken?
Tianshang-våpnene.
I en tid før Lotusen, før historien,
var verden en stor del.
Pangea. Ganske teit navn.
Uansett, noen av de som levde der hadde stor makt.
De kunne kontrollere elementene. Og ganske lenge var alt greit.
Til det ikke var det.
Fordi en dag bestemte en gruppe av dem…
Jeg er ikke helt sikker på hva de bestemte.
Men de ville egentlig styre Pangea med en jernhånd,
og ødelegge alle i deres vei.
Men en gruppe elementkrigere slo seg sammen for å stoppe dem.
De brukte sin egen magi for å lage fire våpen
som kunne fange slemmingene for alltid.
Men da de gjorde det kom elementene ut av balanse,
og jorden ble delt opp.
-Hva var disse våpnene? -Et var en hjelm.
-Det var en slags vante. -Det er en hanske.
Samme det.
Og en ildpisk, eller noe.
Og et til. Jeg husker ikke.
Jeg er ingen ekspert.
Det er jo akkurat det du er.
Men uansett, det er fire av dem.
De ble spredt, så ingen skulle få denne makten igjen.
Så ble de borte.
Hver for seg, er de alle farlige.
Sammen? Du store!
Klaus og Veruca er nok etter alle fire.
Vent. Sa du at et av dem var en pisk?
Pisken med evig ild. Det høres så kjent ut!
Hun har rømt!
Dragemesteren og Zhen står i ledtog!
-Vi må dra. -De ser oss!
Vent. Hvor er Zhen?
Dette oppholder dem!
Så du gjorde alle de andre tingene?
Du vet hva fyrverkeri er.
Å, og det føles så rett, baby!
Po, vi må dra. Nå.
Dragemester, hvordan kunne du?
Po.
Ja, jeg kommer.
Fire våpen. Fire! Jeg trodde jeg hadde en sjanse.
Men vi har mistet sporet, og de har så vidt startet.
Følger vi tommelen, er vi alltid ett skritt bak.
Alltid for sene.
Om ikke vi vet hvor de skal!
Pisken med evig ild…
Pisken. Aha!
Se på dette. Hva?
Oppdiktede tegninger for barn.
Vi foretrekker "grafisk roman", og den er basert på fakta.
Ok, Pisken med evig ild.
Her!
Pisken med evig ild, som Zhen snakket om!
For mektig for å brukes av en mann, så den må skjules fra verden.
"Mester Langtann, nå som jeg har Pisken med evig ild,
vet jeg hvor vi gjemmer den."
Sa det ikke var skrap!
Svaret vårt er på neste side!
"Fortsettelse følger."
Fortsettelse følger? Fortsettelse følger?!
Jeg hater når det står:
FORTSETTELSE FØLGER
Tekst: Rikke Carlberg