СЕРІАЛ NETFLIX
Ану, киш!
Лу-ї-у!
Луджі?
Луїджі?
Луні?
Луну?
Лу-і-лай! Лалайлу!
Лукулулулу? Лу?
Це слово на букву Л. Гм…
Лорелай?
Ліла?
Ой.
Ліла… Як її звали?
Ти припиниш, Веруко?
Обережно з нею. Ми не закінчили.
Просто розважаюся.
Гм… Неабияка ріка.
О, гарненько.
Ах…
Ой, страшно.
Лускатий і страшний!
Ви наче заблукали.
Не заблукали б, якби ви показали нам шлях до Лотоса.
Лотос? Що це?
Це наша ріка,
наш міст і наш гірський перевал.
Ніхто не проходить тут
безплатно.
Як щодо тієї гарної рукавиці?
Ти хочеш рукавицю, так?
Хочеш?
Отримуй.
Дурна ведмедиця, либонь, забрела в баюру.
Поламала ноги. Потребує моєї допомоги.
Тому вона мала зачекати на…
майстра дракона!
Тобто, знаєш, колишнього майстра дракона. Байдуже.
Лізо Лонгпорт!
Що?
Сяючий палець.
Дивно.
Гей, стій!
Стережися каменя!
Видовищно.
Ти забула мене.
Я ж мав показати тобі свій таємний шлях через перевал через ріку Кай Ю.
Я сказала, що йду вранці.
Сонце зійшло три години тому.
Це тому, що в мене ранок зазвичай починається близько 11.
Гадаю, в Англії сонце сходить раніше.
Із сонцем усе не так.
Я ще можу тобі допомогти.
Ти допоможеш мені?
Панда, який щойно скотився з гори?
То не моя провина. А цього пальця.
Він сваволить.
Е…
Гм… Не знаю, може, він спить абощо.
Ти йдеш три години, а я наздогнав тебе за одну.
Я тобі потрібен.
Гм?
Гаразд. Можеш показати мені короткий шлях.
Справді? Тобто…
Справді?
Гаразд, якщо будемо партнерами…
Ми не партнери.
Ти навчиш мене бути лицарем,
а я навчу тебе кунг-фу.
Тоді ми зможемо стати лицарями кунг-фу!
Лицарі кунг-фу? Кунг-фуцарі?
Гм. Я це допрацюю.
Ти? Лицар?
На це йдуть роки. Почнеш лицарським пажем.
Якщо пощастить, станеш сквайром.
Потім, якщо спроможешся на героїчний вчинок,
королеві запропонують зробити тебе лицарем.
Гаразд, так. То як мені стати пажем?
Вразь мене.
Це ж моя особливість. Я доволі вража…
Дупогуп!
Дозволь мені оклигати. О, так!
Гарно.
Схоже, смачно.
-До смаку мені байдуже. -Скуштуй це.
Всесвітньовідомий соус мого тата з червоним перцем.
Гм?
О, боже…
Так, добряче пече… Ого!
-Ти мене отруїв! -Що?
Ні, не отруїв!
Він просто гострий! Мине, обіцяю!
Смачно, так?
Доволі швидка з мечем.
Не пхай до нього брудні лапи.
Він викуваний із чорної сталі з Еквінокса.
Чорна сталь з Еквінокса?
Не знаю, що це, та звучить кльово.
Чорна сталь з Еквінокса!
Це так весело казати. От спробуй.
Чорна сталь з Еквінокса — це не весело.
З цього ж металу
сер Ґелехем Похмурий викував свою велику сокиру, Костолам.
Була сокира, що називалася Костолам?
Це дрібниця.
Лук Кролиці Девонської мав таку силу, що його стріла проходила
крізь десять її ворогів як крізь масло.
Знаєш його назву?
Масляний лук?
Мозкобур.
Ого, круто!
Гидота…
А звідки ти все це знаєш?
Усе отут,
у кодексі лицарства.
Гаразд, круто. А що за справи з куницями?
Клаус і Верука — маги.
Ну, із секти магів з поганими намірами.
Сотні років
завдяки темним силам вони впливали на суспільство.
Лише нещодавно лицарі викрили їхні плани й вигнали їх з Англії.
Однак Клаус і Верука вже проникли в найближче оточення королеви
та вчинили замах на її життя,
знищуючи кожного на їхньому шляху.
Королева врятувалася, а Веруку схопили.
Клаус врешті звільнив свою сестру й утік сюди.
І тепер я знаю чому.
Рукавиця. Боюся, що завдяки її силі вони прорвуть оборону Англії
й проливатимуть кров аж до дверей палацу.
Бачиш, чому я не можу чекати?
Чого мушу не дати їм відплисти від цих берегів?
А, так, правильно.
Маю йти.
А мені…
Покажеш короткий шлях, щоб я утрималася від заварювання чаю з твоїх нутрощів?
Вирішуй.
Показати короткий шлях?
Будеш там учора.
Я, лицарський паж, служу тобі й твоєму дуже довгому імені.
Лютера Ландретська, Мандрівне Лезо,
донька саксонського гвардійця, англійська лицарка.
Так, половину дня вимовляти.
Можна твоєму пажу називати тебе Мандрівним Лезом?
Чи МЛ? О, це дуже добре.
МЛ. М… Л… Мала! Так!
Ні?
Добре, Мандрівне Лезо. Так. Все одно це найкрутіша частина.
Якщо хочеш бути моїм пажем,
ти маєш чистити мої чоботи, носити моє спорядження, розбивати табір.
У разі потреби паж віддає життя за свого лицаря.
Дещо з цього я точно зможу. Я постійно майже вмираю!
Можеш почати з носіння мого шолома.
Уже вражена?
Ні.
Ходи.
Я дуже тебе вражу. Тільки дивися.
Якщо хочеш бути моїм пажем, годі клеїти дурня з короткими шляхами.
Веди мене до…
Ріка.
Хіба не слід було згадати, що це ріка лави?
Я знаю, так?
Доволі круто. Не хвилюйся, міст просто…
Так, міст пропав. Але тепер ми знаємо, що вони пройшли тут!
Це слід рукавиці!
Га?
-У мене закінчується час. -У нас закінчується час.
Облиш! Якщо не бути разом, як мені вразити
тебе…
Ой!
Ти зупинив мене у Ванкуні.
Ти повів нас довгим шляхом, щоб ти міг збирати овочі.
Тепер я застрягла на не тому березі ріки лави,
бо твій таємний шлях — це перейти міст!
Ми застрягли на не на тому березі. Треба звикнути казати «ми».
Іди додому, По.
«Нас» немає.
Я не казав, що міст був моїм таємним шляхом!
Я — ріка.
Що це?
Що ти ро… Що ти робиш?
Набуваю внутрішнього спокою, дай лиш мені пів секунди.
Я — ріка.
Я — камінь.
Я…
По, паж.
По!
Га? Ой! Це порося пішло на ринок,
це порося горить, це порося смажиться…
Тож.
Уже вразив?
Я… Е…
Як ти це зробив?
Кунг-фу! У мене було життя й до того, як я став твоїм пажем.
Лови.
Прив’яжи до дерева.
Бачив, як ти вчора ходила по канату. І тут пройдеш.
А ти до чого прив'яжеш?
О, я триматиму.
О, так. Ні.
Уперед! Це буде моє перше завдання в якості твого пажа.
Певен, що тобі стане сили?
У тебе проблеми з довірою.
Ні, у мене проблеми з тобою.
Ой!
Так, зрозумів. Гаразд. Так.
Там усе добре?
Так. Не переживай.
Просто в мене рука, знаєш, затерпла.
Жартую. Це жарт.
По, позаду тебе!
О, зрозумів.
Ні, не жартуй зі мною.
Позаду тебе!
Майстер дракона?
Чунтао!
Хоча, гадаю, тебе вже так не називають.
Ой!
Ми всі чули про твоє маленьке падіння з вершини.
Твої друзі?
Не зовсім. Це Чунтао.
Якось я кинув його за ґрати. Він викрав новий візок старого імператора.
Аби вразити дівчину. Усе під контролем.
Чунтао! Як там Дай-Тай?
Ми розлучилися.
Боже! Шкода це чути.
Так. Вона хотіла більший дім!
І це типу: «Я дуже стараюся, Дай-Тай!»
І вона: «Ми живемо буквально в дірі!»
По?
По!
Знаєш, за переправу стягується плата.
Оскільки ми знайомі, я зроблю тобі знижку для друзів і рідних.
О! Бачиш, не варто хвилюватися! Нам зроблять…
Ого, цікава знижка.
Ми візьмемо меч!
По!
Припини рухатися!
Я роблю все можливе!
-Може, просто дамо їм меч? -Ніхто не торкається мого меча.
Так круто.
Вислизає. Лезо!
Лезо! Я не втримаю.
Втримаєш!
Занадто важко!
Тобі стане сили!
Ой! Йой! О!
О! Ой! Йой!
Ой!
Не відпускай канат, По!
О, так. Мерщій!
Я не винен. Просто канат порвався.
Замовкни й біжи!
Підібгай хвоста й тікай.
Підете псу під хвіст. Каламбур із хвостом.
-Я їх затримаю. -Моє!
Ні!
Тепер ми квити, майстре дракона.
Гаразд. Чекай.
Дам раду цим хлопцям, а тоді заберу чорну сталь з Еквінокса.
Він називається Щит Лютери,
і ніхто його не торкається, крім мене.
Твій меч називається Щит Лютери?
Але ж це меч!
Але він мене захищає. Немов щит.
Що ти робиш?
Повертаю свій меч, поки з ним не втекли.
По це лізеш? Прийди й візьми.
Лезо!
Тримаю.
Лезо, облиш, самотужки не впораєшся. Зробімо це разом.
Що найгірше може статися?
Трішки впадемо в лаву, може, загинемо.
А може, вчинимо щось героїчне!
Як лицар і паж!
Ой! Гаряче!
У тебе закінчуються горби, де ховатися, Чунтао.
І закінчилися ящірки.
І коли ми тебе схопимо, заберемо чорну сталь з Еквінокса!
Це чорна сталь?
Ого. Я буду багатим!
Дай-Тай муситиме прийняти мене назад!
Гарна спроба, майстре дракона, але завжди є ще ящірки.
По!
Я — ріка.
Я — камінь.
Я По,
колишній майстер дракона!
Що? Вибачте, Джиме, Ральфе, мамо!
Будь до мене поблажливим.
Зроблю тобі знижку для друзів і родичів. Ану, киш!
Гарна відповідь!
Хух!
Гаразд.
-Отже? -По.
Я вражена.
О, так!
-По? - Ні, це не я. Це великий палець!
Він прокинувся!
О. Великий палець.
-Прокидається, коли застосовують рукавицю. -Можна бути певним.
Отже…
Схоже, я таки тобі потрібен.
Ні.
Та мені потрібен твій великий палець.
Переклад субтитрів: Максим Дацюк