СЕРІАЛ NETFLIX
Ану, киш!
Ще раз послухай розповідь про По,
майстра дракона!
Шанованого у всьому Китаї за незрівнянну майстерність.
Такого самовпевненого, що вживав такі слова, як «незрівнянний»,
хоча вони давно вийшли з моди.
Він здолав найнебезпечніших і найхитріших ворогів Китаю.
Він дуже багато досяг і вкрив себе славою.
Навіть має свою іграшку «Хеппі Ланч».
І його любить сам імператор.
Окрім того,
він був найкращим працівником місяця у локшинній батька сім років поспіль.
-О ні. За винятком того разу… -То була не його провина.
А тепер, коли на землі мир
і гультяйство робить його дещо кволим і вайлуватим,
він прийняв виклик, про який мріяв усе життя.
Гастрономічний тур Китаєм!
О, ти на це заслуговуєш, По.
Іди, радій спілкуванню з шанувальниками
та переконайся, що найкращі страви в Китаї
готую я.
Куди ти підеш спочатку?
У вареничну Пей-Пей у селищі Ванкун,
де рукавиця Вуґао.
Ця річ неймовірно потужна.
Дуже хочу її побачити.
-Ах! -Ура!
-Майстер дракона! -Привіт.
Привіт!
Гей! Це майстер дракона.
Дивіться, це По.
О, привіт!
Ого.
Привіт!
О боже. Ти підпишеш мій пергамент?
Бувай. До побачення.
Ах, я вже відчуваю запах вареничків.
Чекання майже закінчилося.
О боже.
Рукавиця Вуґао!
Так круто.
Ой! Але спочатку варенична Пей-Пей.
-Ось він. -Майстер дракона.
О! Майстер дракона!
Привіт, хлопці. Так.
Це я. І я вас люблю. Маю йти далі.
Пане майстре дракона,
можна автограф?
Поцілуй дитину!
Поцілуй дитину.
Без цілунків. Радий бачити.
Я назвав дитину на твою честь.
-Я б хотів… -Пустіть мене.
Я маю йти.
Підпишеш мої нунчаки?
Гей, добре.
Обережно з хутром!
-Я, я, я! -Знаєте, дистанція.
Гаразд.
Дайте пройти. Хлопці.
Добре, не мацати. Люблю вас! Бувайте. Ого!
О ні, дайте зайти!
-Гей. -Ой, мені так шкода.
-Прошу. -Але натовп!
-Я знаю. -Я боюся за вареничну.
Будь ласка! Я дуже голодний.
У вас є окрема кімната?
Гаразд.
-І мені! Підпиши й мені! -Я великий фан!
Я тут!
-Можеш поїсти тут. -Ні, не думаю, що хочу… Ой!
Стійте. У коморі? Справді?
Гм. Принесу тобі вареничків.
Я тут геть сам.
Так, я знаю. Я теж голодний.
О, привіт, редько.
Гм?
Га?
Зупиніть їх.
-Спиніть! -Не до рукавиці!
-Зупиніть їх. -Допоможіть!
Усі завжди запитують: «Де майстер дракона?»
Ніхто не питає: «Як там майстер дракона?»
Ха. Я ніколи так про це не думав.
Це мені в тобі й подобається, редько. Ти розумієш.
-Вони біжать до рукавиці! -До рукавиці?
Рукавиця!
Не забувай про це.
Га?
Що таке?
О, агов! Пей-Пей? Пей-Пей, ви там? А…
Схоже, двері заклинило. Я маю вийти й усіх урятувати.
-Так, ти дуже голодний. -Пей-Пей!
Я зрозуміла. Їжа буде готова за хвилину.
Стояти на смерть.
Наш захист годі прорвати.
Негайно здавайтеся. Ви не отримуєте рукавицю.
Ми не таке планували.
Пусти мене до них!
Я знищу їх усіх, знищу!
Смажитиму їх на рожні, поки вони не засмажаться!
Веруко!
Так.
Готові.
Майстер дракона тут!
О ні. Стій!
Ані руш.
Га?
Рукавиця в нього.
О ні!
Усі назад!
Шкода, що на це немає часу, куничата.
Ми — куниці.
Так.
Майстер дракона тут!
Дивіться! Майстер дракона.
Він урятує наше селище.
-Ми тебе любимо! -Ось він!
Ого!
Гарні новини. Я врятував
рукавицю.
-Молодець, Пандику. -Гей! Стій. Відай.
Що? Та ви, либонь, жартуєте.
З ними ще один.
Я впораюся.
Стривайте. Стійте!
Серйозно! Зупиніться, хлопці.
Я наче… Чимало часу спливло.
О, твої приятелі йдуть без тебе, га?
Гм, добре. Трохи напружитися.
Га?
Ой.
Ні!
О ні, не отримаєш!
Ого!
-Зловив! -Що? Як він нас наздогнав?
Аеродинаміка, малий!
Так!
Віддай рукавицю, пандо, поки я не спустив на тебе Веруку.
Я розірву його на клаптики. На пташечок.
-Веруко! -Так.
Рукавиця!
Віддайте мені рукавицю.
Стій!
Панди плавають?
Звісно, панди можуть…
Ось що,
мій маленький друже пандику.
Дозволь нам простягнути тобі руку допомогти.
Це було б чудово.
Тільки не цю руку.
Прощай, пухнастий друже.
Гей! Дозвольте майстрові дракона допомогти вам.
Ні, дякую, пандо.
Гей, я можу допомогти вам із цим.
Твоя допомога більше нам непотрібна.
Я майстер дракона. Я намагався…
Знищити наше селище?
У цьому ти майстер.
І рукавиця Вуґао зникла.
Через тебе.
То була наша річ!
Просто залиш.
-Можливо, хочеш… -Перекусити? Так, слушна пропозиція.
-Хай усі заспокояться. -Піти.
-Піти? -Піти.
-Піти.
Піти геть?
Подивися довкола.
Більше ти не майстер дракона.
Гаразд. Ну, мабуть, я просто…
піду.
Гм.
О!
Гм?
О, По!
Швидше заходь. Мій бідний хлопчик.
Дякую.
-Мені б… -Обійнятися?
Так, і миску локшини.
І це отримаєш.
По, всі кажуть.
Ой, божевільні речі. Новини!
Що я ненавмисне зруйнував селище,
ненавмисне втратив могутній священний історичний об'єкт,
який украли три злодії, у чому я трохи винний, а трохи ні?
Ага. І я боюся, імператор…
Імператор позбавив тебе звання майстра дракона.
Ні!
І, можливо, ще гірша новина:
пельменна повернула коробку іграшкових майстрів дракона «Хеппі Ланч».
Ні!
О, По…
Ти чекаєш на когось?
Це той ведмідь!
Це один із бандитів, які вкрали рукавицю Вуґао.
Чому вони йдуть сюди? Що робити? Я маю щось зробити!
Треба відвага й іще дещо, щоб прийти сюди.
Ого. Це чимало дечого.
Зробімо це. Ха!
Ай!
Не підходь до мого По.
Ого!
Добре, ти виграв.
Не вбивай. Я не написав заповіт тощо.
Не хочу, щоб моя колекція фігурок героїв дісталася не тому.
Я прийшла не вбивати тебе.
Ти дівчина?
Я лицарка.
Так. Тобто я так…
Либонь, читається інакше. «Лицарка».
Шукаю майстра дракона. Мені сказали, що він живе в тому домі.
Так, не певен, що майстер дракона ще існує,
але кілька днів тому це був би я.
Ти?
Ти майстер дракона?
Той самий ідіот, що знищив селище.
Я прийшов поїсти вареничків Пей-Пей.
І через тебе Клаус і Верука втекли з рукавицею.
Я чув. Думав, ти зрадієш тому, що твої друзі втекли.
Вони мені не друзі.
Я переслідую їх. Намагаюся їх зупинити.
Що?
Мене звати Лютера Ландретська, Мандрівне Лезо,
донька саксонського гвардійця, англійська лицарка.
А ти?
Я По.
Це майже все, що я зараз маю. На звання чекаю, тож…
За наказом королеви я переслідую Клауса і Веруку Дюмонт,
дуже небезпечних злочинців.
Вони втекли з Лондона й шукали в Китаї зброю, яку ти дав їм забрати.
Ненавмисне.
Що робить їх дуже могутніми.
Це може призвести до знищення Англії, Китаю й усього світу.
Їх треба зупинити.
Ого, це звучить шалено круто. Я з тобою.
У чому?
У цьому, з тобою. Я піду з тобою.
Я б краще з твоїх кишок
зробила струни для скрипки, щоб зіграти на твоєму похороні.
Добре, трохи жорстоко. А…
Ти вмієш образити.
Віддаю належне, дівчино у шкіряних наплічниках.
Лицарка.
Лицарка. Та якщо серйозно, я б дуже допоміг.
Я, можливо, колишній майстер дракона,
допомагаю лицарці з Англії вистежити й зловити злодіїв?
А вернувши рукавицю, я збережу обличчя, заслужу довіру й поновлю свій титул.
Так, поможу Англії. Що б це не було.
Я не бував на чужині. Між нами, страждаю від морської хвороби.
Якось виблював, поглянувши на пробку у ванній. Чесно. То так?
Я працюю сама.
Круто. Я також.
Зможемо працювати самі разом.
Я можу допомогти. Я останній бачив Кевіна і Валері.
Клаус і Верука.
Я знаю, яким шляхом вони пішли та як туди дістатися. І в мене є це.
Рукавиці Вуґао
палець.
Покажи.
У мене є те, що ти хочеш.
У мене є. Ти хочеш.
Просто триматиму це в безпечному місці.
У
безпечному місці.
Та злазь!
На моєму великому пальці.
Я залишив їх на перевалі через річку Кай Ю. Я тобі покажу.
Краще відрубаю твої пухнасті лапки й затулю ними вуха,
поки топитиму тебе в замерзлому озері.
Усе це дуже складно та
жорстоко.
Добре, Мандрівне Лезо, мандруй далі.
Бо це ти й робитимеш.
Китай доволі великий. Принаймні більша його частина.
Бувай.
Стривай.
Так?
Я розіб'ю табір біля в'яза. Вирушаю вранці.
Ура! Так!
Іду шукати пригоди Зловлю злодіїв
Поверну свій титул Здобуду довіру
Бо я типу досі майстер дракона
Уже ранок?
Ні.
Уже ранок?
Ні.
Уже ранок? Так!
До зустрічі, тату.
Я врятую Китай тощо й відновлю свою репутацію.
Добре, синку. Веселися!
Так, так, так!
Ні, ні, ні! Вона пішла!
Лютер із Лінго,
дочка Вангланда, якась там пішла!
Ні!
Що не так, По?
Загубив дещо!
І я йду на пошуки.
Переклад субтитрів: Максим Дацюк