‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫תשתדלי לנוח.‬
‫לא, זו כבר לא ממש הנחיה.‬
‫זה בסדר להיות פעילה. זה טוב, האמת.‬
‫כל עוד את אוכלת כמו שצריך, שותה מספיק,‬ ‫את יכולה להתאמן.‬
‫את מחשיבה את עצמך לאדם בריא, באופן כללי?‬
‫בהשוואה למה?‬
‫את חווה חרדה סביב הנושא הזה.‬
‫זה נורמלי,‬
‫אבל יעזור אם תנסי לצמצם את הלחץ‬ ‫בזמן ההיריון שלך.‬
‫הרבה מהמטופלים שלי נעזרים בשיטות הרפיה,‬
‫מדיטציה מודרכת, תרגילי נשימה.‬
‫מה יקרה כשהדבר הזה יגיע?‬
‫יש תרגיל נשימה שמיועד לזה?‬
‫אנחנו בנויות לזה.‬
‫את תהיי אימא נהדרת.‬
‫איך את יודעת?‬
‫איך לעזאזל את יודעת?‬
‫על מה את מבססת את זה?‬ ‫על המשקל שלי? על לחץ הדם שלי?‬
‫איך את יודעת איזו אימא אהיה?‬
‫ואם אני בכלל לא רוצה את הדבר הזה?‬ ‫חשבת על זה?‬
‫ברור. לא התכוונתי…‬ ‫-תרגילי נשימה.‬
‫התכוונתי שעלייך לטפל בעצמך.‬
‫ההחלטה…‬ ‫-לטפל בעצמי?‬
‫מה זה אומר בכלל? את שומעת את עצמך?‬
‫ליב! תחזרי לפה, יקירתי. תחזרי מייד.‬
‫אבא?‬
‫זה בסדר, ליב. אני עדיין כאן.‬
‫רואה? אני פה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ליב.‬
‫ליב, קדימה, את חייבת לקום.‬
‫לא, לא עושים את זה.‬
‫קדימה. אלה את ואני, ילדה.‬
‫צריך להתחיל את היום.‬
‫קומי, ליב.‬
‫את חייבת להמשיך להתקדם.‬
‫את חייבת ללכת… או שתמותי.‬
‫זורחת במזרח.‬
‫שוקעת במערב.‬
‫זורחת במזרח.‬
‫שוקעת במערב.‬
‫צפון.‬
‫אני מתקדמת צפונה.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫בלתי אפשרי?‬
‫זה לא בלתי אפשרי.‬
‫עד לאן התקדמת?‬
‫זה קשה מדי.‬
‫איך אוכלים פיל?‬
‫ביס אחרי ביס.‬
‫אחר כך מושכים את הפינות. כן.‬
‫ומשטחים.‬
‫וכאן, אנחנו נקפל את החלק הזה,‬
‫שיהיה חלק ויפה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אנחנו נאחר.‬
‫אני אקח את זה. יופי.‬
‫צפון.‬
‫ליב?‬
‫מה אמרתי לך לגביי…‬ ‫-מצטערת.‬
‫על עבודה באמצעים משולבים?‬
‫נסי להוסיף אדום.‬
‫חשבתי ללכת איתך קצת. זה בסדר?‬
‫אני לא יודעת כמה אוכל עוד ללכת.‬
‫ארבעה, חמישה ימים, אולי. ואז…‬ ‫-אל תחשבי על זה.‬
‫פשוט תמשיכי ללכת.‬
‫זה כל מה שאני חושבת עליו.‬
‫למות פה.‬
‫פשוט תמשיכי להתקדם.‬
‫כל עוד תעשי את זה, יש לך סיכוי.‬
‫ליב, אל תחשבי על זה.‬
‫תחשבי על משהו אחר.‬
‫יכולת להגיד לי…‬
‫שאת בהיריון.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אחרי, התכוונתי אחרי שגילית.‬
‫מה זה היה משנה?‬
‫"שתי דרכים התפצלו ביער צהוב."‬
‫דני…‬ ‫-בסדר, נדלג על היער.‬
‫מי יודע מה זה היה משנה? אולי כלום.‬
‫יכולת להגיד לי, זה הכול.‬
‫תמיד הייתי יותר…‬
‫בעניין של לנגסטון יוז.‬
‫"קשה לאחוז בך היום.‬
‫"את חדה ומשוננת.‬
‫"כולך שכמות ומרפקים.‬
‫"כמה הייתי רוצה לעגל את גבולותייך.‬
‫"להפוך אותך חלקה, בליבי, מלטש האבנים."‬
‫זה של יוז?‬
‫זה של אבא שלי.‬
‫אני חושב שאהיה אבא טוב.‬
‫ברור שאתה חושב.‬
‫אתה סובל מעודף ביטחון כרוני.‬
‫זאת אומרת, מה צריך לדעת?‬
‫מחבקים אותם, אומרים להם שאוהבים אותם,‬
‫גורמים להם להרגיש שכלום לא יפגע בהם לעולם.‬
‫אבל הם כן ייפגעו.‬
‫ברור, משקרים.‬
‫אני לא מאמינה בלשקר למי שאוהבים.‬
‫שקרים מצטברים.‬
‫האמת קשה, אבל היא כל מה שיש לנו.‬
‫רוצה לשמוע אמת?‬
‫לדעתי גם את תהיי אימא טובה.‬
‫כן?‬
‫חוץ מזה, אני מכיר אותך כבר כמה זמן,‬ ‫כמעט שנה?‬
‫כן, נשמע מדויק.‬
‫כל הזמן הזה,‬ ‫לא ראיתי אותך משקיעה פחות ממאה אחוז במשהו.‬
‫גידול ילד נשמע כמו מקום מוזר להתחיל בו.‬
‫פשוט יש דברים שלא בשליטתנו.‬
‫כן, אצל כולנו. נכון שזה נהדר?‬
‫יכולת להגיד לי.‬
‫יכולת להגיד לי כל דבר.‬
‫הייתי מקשיב.‬
‫אני יודעת.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫על הגלויות.‬
‫שיקרת לי.‬
‫בכל הפעמים ששאלתי אותך איפה אימא,‬
‫ואמרתי שאתה לא יודע…‬
‫הן היו מיועדות לי.‬
‫היא ניסתה ליצור איתי קשר.‬
‫המקום הזה.‬
‫הקירות האלה.‬
‫החדרים האלה.‬
‫כל האהבה, כל הכאב.‬
‫נשארנו פה.‬
‫וחיכינו.‬
‫היא ידעה בדיוק איפה אנחנו.‬
‫המילים האלה לא יודעו לך.‬
‫הן יועדו לה.‬
‫ונתת לה מספיק.‬
‫זה לא נתון להחלטה שלך.‬
‫יש הבדל בין להינטש…‬
‫לבין להישכח.‬
‫דמייני את עצמך ביער רחב ידיים וחסר גבולות.‬
‫סביבך אין שום דבר ואף אחד.‬
‫רק העצים,‬
‫כדור הארץ,‬
‫הרוח,‬
‫המים.‬
‫הרגישי את עצמך לבד במקום הזה,‬
‫חלק חי ונושם ממנו.‬
‫תספגי את זה.‬
‫את רק גופך,‬
‫את רק נשימתך.‬
‫הרגישי את הנוף חולף דרכך,‬
‫מחזיר אותך לעצמך.‬
‫וכשאת עוברת בנוף, את גם חלק ממנו.‬
‫את חיה בתוך גופך.‬
‫את חיה בתוך נשימתך.‬
‫את דם.‬
‫את עצם.‬
‫את בשר.‬
‫את בדיוק במקום שאליו את שייכת.‬
‫את בבית.‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫אתה עייף כל כך.‬
‫זה בסדר לנוח.‬
‫אתה צריך לנוח קצת.‬
‫זה בסדר לשחרר.‬
‫זה בסדר. אני פה.‬
‫זה בסדר, ליב. זה בסדר.‬
‫אני כאן.‬
‫אני מבטיח.‬
‫רכבים.‬
‫נחמד פה.‬
‫שלו.‬
‫אימא שלך אהבה את הטבע.‬
‫אני לא הקדשתי לו הרבה זמן.‬
‫אולי הייתי צריך.‬
‫היא גררה אותנו לטיולים. זוכרת?‬
‫והיינו נכנסים לרכב ונוסעים יותר מדי זמן,‬
‫עוברים באיזו דרך מזעזעת שבקושי הייתה דרך.‬
‫ניסנו למצוא משהו סודי‬ ‫שהיא שמעה עליו איפשהו.‬
‫שנינו היינו מתלוננים כל הזמן.‬
‫ואז היינו מגיעים,‬
‫והיא תמיד צדקה,‬
‫המקום תמיד היה יפה.‬
‫ואז היינו חוזרים הביתה.‬
‫אני מרגיש אותה פה, בכל זה.‬
‫אולי זה מה שהיא עשתה כל הזמן הזה,‬
‫חיפשה מקום כזה.‬
‫אני מקווה שמצאה.‬
‫חשבתי…‬
‫שאם אמצא אותה…‬
‫אם אוכל להסתכל בעיניה…‬
‫זה טיפשי.‬
‫אין בזה שום היגיון.‬
‫זה היה קצת פזיז, זה נכון.‬
‫אבל את תמיד היית קצת פזיזה.‬
‫אין לי מושג ממי ירשת את זה.‬
‫אני דומה לה?‬
‫כן.‬
‫בעיניים שלך, בחיוך שלך.‬
‫אבל ברובך, אין לך שום קשר אליה.‬
‫יודעת למה נהיית עורכת דין?‬
‫כי אני אוהבת להיאבק.‬
‫כי את אוהבת תשובות,‬
‫סדר.‬
‫לא היה לך הרבה מזה כשגדלת.‬
‫את משתוקקת לעולם של שחור ולבן.‬
‫אבל לעולם לא אכפת ממה שאת רוצה.‬
‫שרר פה כאוס עוד לפני שהגענו,‬
‫וישרור פה כאוס גם אחרי שנעזוב.‬
‫ואם יש פה סדר כלשהו, הוא בלתי נראה עבורנו.‬
‫אז מה אם את דומה לה?‬
‫את דומה גם לי. את נשארת.‬
‫את גם דומה לעצמך. נחושה,‬
‫מחליטה החלטות שונות.‬
‫היי, את בסדר גמור, ליב.‬
‫לא עשית שום דבר רע.‬
‫היית בסך הכול ילדה קטנה.‬
‫את בסך הכול קצת אבודה,‬
‫זה הכול. ועייפה.‬
‫אולי כדאי שתנוחי קצת.‬
‫זה נראה כמו המקום המושלם לזה.‬
‫מעניין אם הייתי מוכנה…‬
‫להיות אימא.‬
‫מניסיוני…‬
‫זה לא משהו שמתכוננים לו.‬
‫זה משהו שמתמסרים לו.‬
‫פשוט קופצים פנימה…‬
‫ורואים לאן זה לוקח אותנו.‬
‫נחמד פה.‬
‫אני חושב שאישאר פה קצת.‬
‫לפעמים אין תשובות.‬
‫לפעמים יש רק פרדה.‬
‫- למייק -‬