‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫היי!‬
‫חכי.‬
‫היי! עצרי!‬
‫היי!‬
‫היי! עצרי!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה, חזרי! אני פה!‬
‫בבקשה! חזרי!‬
‫קדימה.‬
‫אימא?‬
‫היי, חמנית.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫איפה היית?‬
‫היה פה כל כך בודד בלעדייך.‬
‫אני חייבת לצאת מפה.‬
‫אנחנו שוב ביחד.‬
‫מצאת אותי.‬
‫אימא?‬
‫מה?‬
‫אני רעבה.‬
‫תבקשי מאבא שלך.‬
‫הוא בעבודה.‬
‫אימא.‬
‫לא!‬
‫ליב?‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫איפה היית?‬
‫ישנת פה?‬
‫רק עצמתי עיניים לרגע.‬
‫אתה יכול לכבות את זה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. למה שלא יהיה?‬
‫את מאחרת. השימוע בעוד 20 דקות.‬
‫השימוע. כן. נכון.‬
‫את עדיין יוצאת הערב, כן?‬
‫אירוע המוזיקה המחתרתי הזה?‬
‫נכון.‬
‫נכון, זה קורה הערב.‬
‫כן, זה קורה הערב.‬
‫מבטיח שלא אנסה לאחוז בידך או משהו כזה.‬
‫בטוחה שאת בסדר? את…‬
‫את נראית קצת אבודה.‬
‫אני בסדר. אהיה שם. אני פשוט…‬
‫אני רוצה לאכול משהו.‬
‫שמונה עשרה דקות.‬ ‫-אני גוועת.‬
‫דני! תתרחק ממגירת החטיפים שלי!‬
‫לעזאזל.‬
‫- קופרס וגרין -‬
‫דני?‬
‫שלום?‬
‫היי, אתה יודע איפה כולם?‬
‫היי.‬
‫היי! חכי!‬
‫היי!‬
‫רות'?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-זה תרגיל אש מזדיין.‬
‫איכשהו שכחנו מזה.‬
‫נקווה שהלקוח יגיע.‬
‫את מוכנה? את לחוצה?‬
‫את תהיי נהדרת.‬
‫זה מה שאת לובשת?‬
‫אי אפשר לקרוא את זה.‬ ‫-מכונת הצילום מקולקלת. מצטערת.‬
‫אני רק אקח כוס מים…‬ ‫-15 דקות!‬
‫היי. מה זה, יום עם ילדים במשרד או משהו?‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫את יודעת איפה אימא שלך?‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫לאן הלכת, אימא?‬
‫אימא?‬
‫אימא.‬
‫זה בסדר, חמנית.‬
‫זה היה רק חלום רע.‬
‫אני פה עכשיו.‬
‫בבקשה, עזרי לי.‬
‫את יכול לחפור, אבל את בחיים לא תצאי מפה.‬
‫לא משנה כמה תנסי.‬
‫היא עזבה, ליב.‬
‫לאן?‬
‫לא יודע. היא לא אמרה.‬
‫זו לא אשמתך, ליב.‬
‫אני רעבה.‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫אני צמאה.‬
‫דני. לעזאזל.‬
‫אתה מוכן לרדת ממני?‬ ‫-השימוע בעוד 12 דקות.‬
‫את לא הולכת להתמוטט לי, נכון?‬
‫לא יודעת.‬
‫ראית ילדה קטנה מסתובבת פה?‬ ‫-ילדה קטנה? לא.‬
‫מה הכוונה, את לא יודעת?‬
‫שאני לא יודעת. אני די עסוקה כרגע.‬
‫אמרת שאת בעניין.‬
‫למה אין אוכל במקרר הזה?‬ ‫מי לקח את ארוחת הצוהריים שלי?‬
‫למה כל כך קשה פשוט להגיד שתגיעי,‬ ‫ואז להגיע?‬
‫לא יודעת. כי אני בת אנוש‬ ‫שעובדת 80 שעות בשבוע.‬
‫אין לי זמן לצאת בכל ערב.‬
‫את מכירה את השיר, "תסבוכת"?‬
‫כן, אני מכירה את השיר, "תסבוכת".‬
‫אז את האבא, ואני הבן.‬
‫ואם לא תפני זמן לשחק איתי במסירות עכשיו,‬
‫לא אהיה בסביבה מאוחר יותר, כשתפרשי.‬
‫לא אהבתי את ההשוואה אלינו.‬
‫בואי נצא הלילה.‬
‫אני מאחרת. אני חייבת ללכת.‬
‫אחת עשרה דקות.‬
‫אם לא תגיעי, אבוא למצוא אותך.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫היי.‬
‫מצטערת.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫סליחה, לא רציתי…‬
‫מה הדבר היחיד שיותר חשוב‬ ‫מאשר לא להפריע לי כשאני עובדת?‬
‫אני… אני מצטערת.‬
‫לרקוד.‬
‫ליהנות!‬
‫בואי.‬
‫ככה!‬
‫זה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫כן!‬
‫עוד!‬
‫גדול יותר!‬
‫כן!‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫הבת שלי היא גאונה!‬
‫רגע.‬
‫תפסיקי!‬
‫אני לא יכולה.‬
‫אני לא יכולה לצאת.‬
‫תמיד הקשית על עצמך בכל דבר.‬
‫מאז שהיית ילדה קטנה.‬
‫אני…‬
‫כל כך צמאה.‬
‫הכול בדרך הארוכה.‬
‫אפילו כשהתשובה הייתה ממש מולך.‬
‫- אוקסיקודון -‬
‫תמיד יש דרך החוצה.‬
‫לא.‬
‫ליב.‬ ‫-לא!‬
‫את חייבת לאכול.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫ליב!‬
‫ליב.‬
‫ליב?‬
‫תפסיקי!‬
‫ליב!‬ ‫-אני שונאת אותך!‬
‫אימא צדקה!‬ ‫-תפתחי!‬
‫אתה רק רוצה לשלוט בהכול!‬
‫ליב, לא.‬
‫את לא צועקת עליי!‬
‫את לא טורקת לי את הדלת, שומעת?‬
‫את רוצה שאעזוב גם?‬
‫זה מה שאת רוצה שאעשה?‬
‫חבל מאוד!‬
‫כי אני עוד פה!‬
‫אני לא זה שעזב.‬
‫אני עוד פה!‬
‫תשנאי אותי כמה שאת רוצה, ועדיין אהיה פה!‬
‫את תקועה איתי,‬ ‫אם את אוהבת את זה או לא, ליב.‬
‫לך מפה!‬
‫פשוט תלך מפה!‬
‫בבית הזה…‬
‫אנחנו מציעים את המיטה שלנו.‬
‫בכל יום, ליב.‬
‫את מבינה אותי?‬
‫יודעת למה יש כוכבים בשמיים, ליב?‬
‫למה?‬
‫כדי שתמיד נוכל למצוא את הדרך הביתה.‬
‫אבא?‬
‫זה בסדר, ליב.‬
‫אני עוד פה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני חושב שהגיע זמנו להתחיל לשחרר.‬
‫אבל הוא לא יעשה זאת אם את לא תגידי לו.‬
‫את חייבת להגיד לו שזה בסדר.‬
‫לא.‬
‫אני מבין שאת מרגישה כאב רב.‬
‫אולי תלך להזדיין? מה דעתך על זה?‬
‫צא מפה.‬
‫גברת ריברה.‬
‫צא מפה, לעזאזל.‬
‫ליב?‬
‫היי.‬
‫תפסת אותי.‬
‫המועדון היה משוגע.‬
‫יש לי צלצול באוזניים. לך?‬
‫חשבתי שעזבת.‬
‫לא. אני עוד פה.‬
‫איפה את שומרת את המלח והפלפל?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה נקרא ארוחת בוקר. אנשים אוהבים את זה.‬
‫דני.‬
‫לא. באמת?‬
‫הינה זה.‬
‫מקום משונה לשמור אותם, אבל אני לא שופט.‬
‫אני חייבת לעבוד.‬
‫אני חייבת להגיש בקשה עד…‬
‫זו הסיבה שאני חייב להכין לך ארוחה טעימה.‬
‫כי אחרת, את לא תאכלי. אני מכיר אותך.‬
‫ואוכל הוא למעשה די חשוב בפירמידת המזון.‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫ועם זאת, אני עושה זאת. כמה נהדר אני?‬
‫בנוסף, תפוחי האדמה שלך‬ ‫גידלו סוג של תפוחי אדמה משלהם.‬
‫מתי בפעם האחרונה ראית סופרמרקט מבפנים?‬
‫דני, אי אפשר פשוט…‬ ‫-רגע. תטעמי את זה.‬
‫בזהירות, זה חם.‬
‫טעים, נכון?‬
‫תפסיקי להסיח את דעתי, זה עוד לא מוכן.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫תהיי טובה.‬
‫עליי ללכת.‬
‫שמעת מה אמרתי עכשיו?‬
‫אני חייבת ללכת. אני מאחרת.‬
‫על מה את מדברת, ליב?‬
‫אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫את כל הקטע של לבשל ארוחת בוקר,‬ ‫ולהישאר בסביבה.‬
‫אינך צריך לעשות דבר.‬
‫רק נדפקנו ועשינו עוד טעות מטופשת.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬ ‫-מי אמר שזו הייתה טעות?‬
‫ואל תמהר, רק תנעל את הדלת כשתסיים.‬
‫מי אמר שזו הייתה טעות ושאני רוצה לעזוב?‬
‫אני לא אומר את זה.‬
‫אני מחבב אותך. מאוד.‬
‫ונראה לי שאת מחבבת אותי, אז מה הבעיה?‬
‫אתה פשוט תעזוב בסוף, אז בוא נסיים עם זה.‬
‫לא, אני לא.‬
‫לעזאזל!‬
‫מותר לך להיות מאושרת.‬
‫לשנינו מותר.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫ממה את כל כך מפחדת?‬
‫יודע מה? זין על זה.‬
‫אתה צריך לעזוב. לא אני.‬
‫צא מפה.‬
‫צא מפה! צא מפה לעזאזל!‬
‫בסדר.‬
‫עוד כמה זמן אנחנו נחכה, גברת ריברה?‬
‫אני… סליחה, כבודו?‬
‫גברת ריברה, אני חושב שזה הזמן‬ ‫שתעצרי כדי לצמצם נזקים.‬
‫ניסית. עשית כמיטב יכולתך. זו לא בושה.‬
‫אף אחד לא יאשים אותך אם תפרשי.‬
‫ואני חושב שהמיוצג שלך יסכים איתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫- אוקסיקודון -‬
‫למה עזבת?‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫עשית כמיטב יכולתך.‬
‫זה בסדר לשחרר.‬
‫זה מה שעשית?‬
‫- ליתיום, לוסיה ריברה -‬
‫שחררת?‬
‫אני יודעת שאת חושבת שנטשתי אותך.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫הצלתי אותך.‬
‫הצלתי את כולנו.‬
‫הרגשתי אבודה כשעזבתי אותך,‬
‫אבל זו הייתה הדרך היחידה עבורי‬ ‫להמשיך לטפל בך.‬
‫ותראי אותך.‬
‫תראי כמה את חזקה עכשיו.‬
‫מאוחר מדי לתירוצים.‬
‫- אוקסיקודון -‬
‫אנחנו כל כך דומות.‬
‫את רואה דברים לפעמים, נכון?‬
‫דברים שלא נמצאים שם.‬
‫לכי להזדיין.‬
‫לכי מפה.‬
‫את לא מתכוונת לזה.‬
‫את זקוקה לי.‬
‫לא! אני לא.‬
‫הייתי צריכה אותך אז. לא עכשיו.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫אני צריכה אותך?‬
‫בגללך, העברתי את כל חיי בשריון מזדיין,‬
‫דאגתי שאיש לא יתקרב מספיק כדי לפגוע בי!‬
‫דאגתי שלא אצטרך שום דבר מאף אחד!‬
‫סיימתי.‬
‫שיהיה לך טוב, לעזאזל.‬
‫אני… ממש לא כמוך.‬
‫ואת יודעת למה?‬
‫כי אני לא מוותרת!‬
‫ביי, אימא.‬
‫ליב.‬
‫חזרי לפה, יקירה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ליב.‬
‫את תפגעי בעצמך!‬
‫חזרי לפה מייד.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫חזרי לפה!‬
‫אל תשאירי אותי כאן למטה לבדי!‬
‫ליב!‬