UNA SÈRIE DE NETFLIX
SEGUEIX RESPIRANT
LES PIRÀMIDES DEL CAIRE
BENVINGUTS AL JAPÓ
PARÍS, FRANÇA
PEQUÍN VISITI LA XINA
EXÒTIC I PRECIÓS
L'AURORA BOREAL, INUVIK, EL CANADÀ
No et moguis.
Tinc gana.
Liv, no et moguis.
He de marxar, papa.
És bo, no?
Així.
Ara sí que ets igual que jo.
No!
No ho faré.
He dit que no.
No, no ho faré.
Llavors digues què t'agradaria que fes.
T'estimo.
Porta't bé.
- Toc-toc. Hola. - Hola.
Et porto menjar.
No… No calia que…
Només és el dinar.
- He pensat que te'l podia portar. - Danny…
Tranquil·la. També en tinc per a mi. No t'escalfis el cap.
Som dos treballadors responsables que agafen forcen
per ser engranatges eficients i eficaços
d'aquesta màquina empresarial que menysprea la nostra vida.
No té res a veure amb…
recuperar la normalitat després de l'altra nit.
Ni intentar ser amics.
No vull ser amic teu.
No em caus bé.
Podem parlar de feina.
O menjar en silenci i ja està.
M'encanta el silenci. És una de les meves coses preferides.
Són el silenci, dormir fins tard
i dinar amb companys de feina.
- Ostres. - Oi que sí?
Menjar! N'hi ha de totes menes.
Podries dinar cada si volguessis.
- Ja menjo. - Segur?
El calaix de les barretes.
Això no és menjar. És un crit de socors.
I jo, el socorrista.
És molt bo. Gràcies.
Mai t'he vist menjar cap barreta.
Menjo quan ningú em mira.
És bo saber això del calaix.
Ni te'l miris.
Hauries d'evitar menjar formatge fresc, suc natural, peix cru o sushi,
pasta de galetes, alcohol, pollastre farcit,
carn precuinada, fruita o verdura sense rentar,
peix fumat, marisc,
i només hauries de beure aigua filtrada d'ara endavant.
Liv, m'escoltes?
L'he de bullir.
Som-hi.
Sincerament, estic preocupada.
No s'involucra.
No es concentra.
I, si ho fa, es concentra en el que no toca.
- Està afectant les seves notes? - No.
És molt espavilada.
Doncs quin problema hi ha?
No es relaciona, no fa amics.
I no sembla que li interessi gens.
I parla sola.
I què? Els nens ja ho fan això.
Els dos han patit molt.
Té família que es pugui quedar amb vostè i ajudar-lo?
No.
Els seus avis són morts. Els meus germans són a Colúmbia.
Estem sols.
I la família de sa mare?
No, estarem bé. Ens en sortirem sols.
Sí, collons! Sí!
Hòstia!
Collons.
Aquests diners no són teus.
Ni tampoc l'oxicodona.
No creus que els seus amos els reclamaran?
Que no registréssim el vol
i tu no sàpigues sortir d'aquí no vol dir que ells no et puguin trobar.
Diguem que seria millor seguir perduda.
D'acord.
No em vols fer cas?
Tu mateixa.
Aquest cacau és boníssim. Gràcies.
La mama sempre me'n feia.
Dibuixes molt.
Com és que mai no ens visita ningú?
Vam venir per viure a la nostra manera.
Estem bé. No necessitem ningú més.
I si tu te'n vas?
I si…
et mors?
No vaig enlloc, Liv.
Soc aquí.
Em veus?
Veus que fort que soc?
Soc aquí mateix, entesos?
Creus que ens troba a faltar?
No sé què pensa.
Creus que soc com ella?
Per què se'n va anar?
- Va ser…? - És igual, Liv.
Prou. Entesos?
Ella va marxar i nosaltres som aquí. Va marxar perquè sí.
Estava malalta. No té res a veure amb tu, entesos?
No vull parlar d'això.
Beu-te el cacau. S'està refredant.
Tens gana?
Vinga, peixets.
Vinga.
Collons.
Així.
Prepareu-vos, peixos.
Ves-te'n a la merda, peix! A la merda!
Segur que no ets ni comestible!
Hem de revisar tots el arxius i totes les declaracions
i crear una cronologia per comprovar les versions.
- Tardarem dies. - No.
No tenim dies. Tenim avui.
I no podem tardar més.
Sé que és una merda, però és la nostra feina.
Aguantem-nos i esforcem-nos-hi.
Danny, tu t'encarregaràs…
Liv, pots sortir un moment?
Ja estàs? Ajuda'ns.
- La Sophie t'ha agafat un missatge. - Que me'l doni ella.
- Pots sortir? - No tinc temps. Què passa?
Ton pare ha caigut.
La cuidadora ha trucat des de l'hospital. És amb ell.
Està bé, descansa i està estable, però volia que ho sabessis.
Diu que s'ha desmaiat.
És la medicació. El mareja.
- Deixem-la un moment. - No.
No tenim un moment.
Està estable?
Sí, el deixaran en observació, però hauries de…
Digues a la Sophie que li digui que li trucaré d'aquí unes hores.
- He d'acabar això. - Liv?
Ruth, què faré? Seure al seu costat?
Això ja ho fa ella.
Li trucaré d'aquí unes hores, que m'escrigui si passa res.
Quan estiguis, vine a ajudar-nos.
És clar.
D'acord. Comencem des del principi.
D'acord.
On són els altres?
Estaven bloquejats i els he donat un descans.
Com està ton pare?
Bé. Li han donat alguna cosa.
Dorm com un tronc.
Em sap greu haver-te cridat.
La moció necessita molta feina.
Tu, el Danny o jo hauríem d'escriure els esborranys.
Com va?
Bé.
És genial? Ha de ser genial.
És genial, Liv.
Crec que t'hauries d'agafar uns dies lliures.
Fes companyia a ton pare.
No puc fer res per ell.
És clar que sí.
Dorm la major part del temps.
I quan està despert…
no tenim de què parlar.
Som molt diferents. Mai ens hem assemblat.
Sé que fa por.
Quan mon germà es va posar malalt
jo tampoc sabia com comportar-me.
Era molt dur veure'l d'aquella manera.
Però em vaig forçar a fer-ho igualment i me n'alegro molt.
Ja ho faig.
El veig cada matí, i a la nit.
No em refereixo a això.
- Jo em vaig agafar dues setmanes… - Jo no soc tu, Ruth!
Mira, sé que només vols ajudar, però jo no t'ho he demanat.
I no ho necessito.
Estic bé.
M'ho dius molt, això.
Que estàs bé.
Fes el que vulguis, Liv.
Però si no passes més temps amb ell
te'n penediràs.
No em deixo res? Què més?
Formatge fresc, carn poc feta, suc natural, peix cru o sushi.
Ah, i has d'evitar tot tipus de fruites del bosc verinoses.
I si són verinoses?
Podries morir.
Abans. Podries morir abans.
No ets gaire de camp tu, no?
Dona'm una llar on els búfals passegin,
on els cérvols i els antílops juguin,
on no se sentin paraules descoratjadores.
Perdona.
No, no cal que et disculpis.
Vaig tenir nàusees tot el meu primer embaràs.
Estàs vivint aquí? Em pensava que vivies…
Només unes setmanes.
El meu pis està…
a mig fumigar.
Podries treure'n més diners si fessis reformes.
No ho faré.
Per experiència,
als compradors no els agrada trobar-se records dels propietaris.
Això és de Buenos Aires.
Ma mare és argentina.
L'hi va regalar a mon pare de broma a la seva primera cita.
Però ell s'ho va quedar com a amulet de bona sort.
Si aquest record no existís…
potser ningú et pagaria la comissió.
Com a mínim, hauries de considerar redecorar.
Però, primer, hem de desembarassar.
És a dir, desfer-nos de tot.
Una llar a la serralada.
Tu et menges aquestes.
Em trobo bé.
Crec que em trobo bé.
Merda.
Toc-toc.
Et porto el dinar.
Com està ton pare?
Bé.
Me n'alegro.
Prefereixes falàfel o kebab? N'he agafat un de cada.
Podem deixar-ho estar avui?
És clar.
Fins demà.
En realitat…
Podem…
no convertir-ho en un costum?
És que…
Tinc el meu… ritme
i, si m'interromps, no faig res de bo.
És que ara m'he de concentrar i no em puc…
concentrar amb tu.
Liv, què fas?
S'està fent fosc. Els núvols encara estan baixos.
Liv!
Per què has pujat, Liv?
Collons.
Liv, records des del Perú! Petons i abraçades, mama.
Liv, records…
Liv, això sembla un altre món.
Petons i abraçades.
A Inuvik fins al setembre. Petons i abraçades.
Mama.
"A Inuvik fins al setembre. Mama."
De què tens tanta por?
I si soc com ella?
L'he de veure.
Ho he de saber.
Em pots dir què creus
que veuràs millor aquí de nit que de…
dia?
Què cony és això?
Creus que és un poble?
No ho sé.
Però ho descobriré.
Subtítols: Maria Romero Soronellas