EN NETFLIX-SERIE
STORA PYRAMIDERNA, KAIRO
VÄLKOMMEN TILL JAPAN
PARIS, FRANKRIKE
AMSTERDAM
BEIJING, BESÖK KINA
BRISTOL
TAJ MAHAL, INDIEN
NORRSKEN, INUVIK, KANADA
Stå still.
Jag är hungrig.
Liv. Stå still.
Jag måste gå, pappa.
Bra, va?
Såja.
Nu ser du precis ut som jag.
Nej!
Det gör jag det inte.
Jag sa nej.
Nej. Jag gör det inte.
Säg vad du vill att jag ska göra då.
Jag älskar dig.
Sköt dig.
-Knack, knack. Hallå. -Hallå.
Jag tog med nåt att äta.
Åh, det… Nej, inte det…
Lugn, det är bara lunch.
Eftersom du inte tar lunch, hämtade jag något.
-Danny? -Oroa dig inte. Jag har till mig också.
Tänk inte för mycket.
Vi är bara två ansvarsfulla anställda som ger våra kroppar bränsle,
så att vi kan vara effektiva kuggar
i en enorm företagsmaskin som inte bryr sig om vi lever eller dör.
Och det handlar inte om…
att skingra några konstigheter efter häromkvällen.
Eller att försöka vara vänner.
Jag vill inte ens vara din vän.
Jag gillar inte ens dig.
Vi kan prata jobb hela tiden.
Eller bara äta i tystnad.
Jag älskar tystnad.
Det är en av mina favoritsaker.
Det är som tystnad, att ta sovmorgon…
äta lunch med kollegor.
-Herregud. -Eller hur?
Mat. Det finns allt möjligt.
Du kan göra det här varje dag om du vill.
Jag äter.
-Ja? -Ja.
Det här är min snackslåda.
Det är inte mat. Det är ett rop på hjälp.
Jag kan hjälpa till.
Det här är delikat. Tack.
Jag har aldrig sett dig äta snacks.
Jag gör det när ingen ser.
Bra att känna till lådan.
Den låter du bli.
Undvik mjukost, färsk juice, rå fisk och sushi,
kakdeg, alkohol, färdigfylld fågel,
kallskuret, otvättad frukt eller grönsaker, rökta skaldjur, skaldjur.
Från och med nu bör du bara dricka filtrerat vatten.
Liv, lyssnar du?
Jag måste koka det.
Okej.
Jag är faktiskt orolig.
Hon är inte förlovad.
Hon fokuserar inte.
Eller så fokuserar hon på fel saker.
Påverkar det skolarbetet?
Nej.
Hon är ju väldigt smart.
Vad är problemet då?
Hon är inåtvänd. Hon har inga vänner.
Hon verkar inte heller ha något intresse av det.
Och hon pratar med sig själv.
Och? Barn pratar med sig själva.
Ni har båda mycket att hantera.
Har ni nån släkting som kan hjälpa er ett tag?
Nej.
Hennes morföräldrar är borta. Mina bröder är i Columbia.
Det är bara vi.
Hennes mammas familj då?
Nej, vi klarar oss. Vi klarar oss själva.
Ja, för fan! Ja!
Fan!
Fan.
Det är inte dina pengar.
Eller oxikodonet som följde med.
Tror du inte att de som äger det vill ha tillbaka det?
Att vårt flyg inte var registrerat
och du inte hittar ut ur en blöt papperspåse,
innebär inte att de inte hittar dig.
Det kanske är bättre att förbli försvunna.
Okej.
Vill du inte lyssna på mig?
Skyll dig själv.
Chokladen är god. Tack.
Mamma brukade göra det åt mig.
Har du ritat mycket?
Varför kommer inga släktingar på besök?
Vi kom hit för att göra saker på vårt sätt.
Vi mår bra. Vi behöver ingen annan.
Men tänk om du åker nånstans?
Tänk om…
du dör?
Jag ska ingenstans, Liv.
Jag är här.
Ser du mig?
Ser du hur stark jag är?
Jag är här, okej?
Tror du att hon saknar oss?
Jag vet inte vad hon tänker.
Tycker du att jag är som hon?
Varför stack hon?
-Var det… -Vad spelar det för roll?
Inte mer. Okej?
Hon är borta och vi är kvar. Hon stack bara för att…
Hon var sjuk. Det har inget med dig att göra, okej?
Jag vill inte prata om det.
Drick din choklad. Den börjar bli kall.
Är du hungrig?
Kom igen, firren.
Kom igen.
Fan också.
Okej.
Dra åt helvete, fisk.
Dra åt helvete, fisk! Fan ta dig!
Jag borde nog inte äta dig ändå!
Vi måste gå igenom alla dokument, förhör, vittnesmål, skapa
en tidslinje och se var våra
historier hänger ihop eller inte gör det.
-Det kommer att ta dagar. -Nej.
Vi har inte dagar. Vi har idag på oss.
Så lång tid kommer det ta.
Jag vet att det suger, men det är jobbet.
Vi får bita ihop och göra det rätt.
Danny, du leder arbetet…
Liv, får jag prata med dig?
Är du klar? Vi behöver dig.
Sophie tog ett meddelande åt dig.
Jag vill ha det.
-Kan vi prata här ute? -Jag har inte tid! Vad?
Din pappa har ramlat.
Sköterskan ringde från sjukhuset.
Hon är där med honom nu.
Hon säger att han verkar må bra. Han vilar och övervakas, men hon
ville du skulle veta.
Hon säger att han svimmade.
Det är medicinerna. De gör honom yr.
-Vi ger henne en minut, okej? -Nej.
Vi har inte en minut.
Sa hon att han är stabil?
De behåller honom över natten, men du borde nog…
Be Sophie ringa henne och säga att jag hör av mig om några timmar.
-Vi måste få detta gjort. -Liv?
Ruth, vad ska jag göra? Sitta vid hans säng?
Det är det hon gör.
Säg att jag hör av mig och att hon
messar om nåt förändras.
När du är klar där ute behöver vi dig här med oss andra.
Visst.
Okej. Vi börjar från början.
Okej.
Var är alla andra?
De går på knäna. Så jag gav dem en paus.
Hur mår din pappa?
Okej. De ger honom något.
Han sover som en stock.
Förlåt att jag skrek åt dig förut.
Förslaget kräver mycket arbete.
Du, jag eller Danny borde skriva de första utkasten från och med nu.
Hur går det?
Det är bra.
Är det kanon? Det måste bli kanon.
Det är kanon, Liv.
Du borde ta ledigt ett tag.
Var med din pappa bara.
Jag kan inte göra nåt för honom.
Det är klart du kan.
Han sover för det mesta.
Och när han är vaken…
har vi inte mycket att prata om.
Vi är olika bara. Det har vi alltid varit.
Jag vet att det är läskigt.
När min bror blev sjuk…
visste jag inte hur jag skulle vara med honom.
Det var svårt att se honom så.
Men jag tvingade mig själv, och det är jag glad för.
Jag är hos honom.
Jag träffar honom varje morgon och kväll.
Det är inte det jag menar.
När David blev sjuk tog jag två veckor…
Jag är inte du, Ruth!
Jag vet att du vill hjälpa till, men jag har inte bett om det.
Jag behöver det inte.
Jag mår bra.
Det säger du ju ofta.
Att du mår bra.
Gör som du vill, Liv.
Men tar du inte den här tiden med honom…
kommer du att ångra det.
Har jag glömt nåt? Vad mer?
Mjuk ost, rått kött, färsk juice, rå fisk eller sushi.
Undvik alla vilda, giftiga bär.
Tänk om de är giftiga?
Då kan du dö.
Tidigare. Du kan dö tidigare.
Du är ingen friluftsmänniska, va?
Ge mig ett hem där bufflarna strövar
Där hjortar och antiloper leker
Där man sällan hör kritiska ord
Förlåt.
Åh, nej. Be inte om ursäkt.
Jag var i princip sjuk hela min första graviditet.
Bor du här? Jag trodde att du bodde…
Bara i ett par veckor.
Mitt ställe…
desinficeras.
Jag tror du kan få mer betalt om du renoverar.
Jag ändrar inget.
Enligt min erfarenhet
vill köpare inte se den förre ägarens historia.
Den är från Buenos Aires.
Min mamma är argentinska.
Hon köpte den som ett skämt till min pappa på deras första dejt.
Men han behöll den för att få tur i livet.
Om den delen av historien inte fanns…
hade jag kanske inte betalat din provision nu.
Du borde åtminstone överväga att få den inredd.
Men först måste allt det här bort.
Att göra sig av med allt, alltså.
Hemma, hemma vid betesmarkerna
Det är dessa man äter.
Jag klarar mig.
Det är bra, tack.
Fan!
Knack, knack.
Lunchleverans.
Hur mår din pappa?
Han är okej.
Bra. Det var fint.
Jag visste inte om du gillar falafel eller shawarma, så jag köpte båda.
Kan vi slippa det idag?
Visst.
Då blir det imorgon.
Ärligt…
Kan vi låta bli…
att göra en grej av det?
Jag har en viss rytm.
Om du fortsätter störa den, funkar det inte för mig.
Jag måste fokusera just nu och jag kan inte…
fokusera om du är där.
Liv, vad gör du?
Det börjar bli mörkt. Molnen går lågt än.
Liv!
Varför åkte du hit, Liv?
Fan också.
Liv, jag tänker på dig i Peru! Puss och kram, mamma.
Tänker på dig, Liv…
Det är som en annan värld här.
Puss och kram.
Inuvik till september. Puss och kram.
Mamma.
"Inuvik till september. Mamma."
TORSDAG, 28 AUGUSTI
Vad är du så rädd för?
Tänk om jag är som hon?
Tänk om jag är precis som hon?
Jag måste få träffa henne.
Jag måste få veta.
Kan du berätta vad du tror
du ser bättre här ute på natten
än på dagen?
Vad fan är det där?
Tror du det är en stad?
Jag vet inte.
Men jag ska ta reda på det.
Undertexter: Lars Lövgren