EN NETFLIX-SERIE
DE STORE PYRAMIDENE I KAIRO
VELKOMMEN TIL JAPAN
PARIS, FRANKRIKE
BEIJING BESØK KINA
EKSOTISK OG UTSØKT
NORDLYS, INUVIK NORDVEST-TERRITORIENE, CANADA
Stå stille.
Jeg er sulten.
Liv. Stå stille.
Jeg må gå, pappa.
Godt, ikke sant?
Der.
Nå ser du ut som meg.
Nei!
Det gjør jeg ikke.
Jeg sa nei.
Nei. Det gjør jeg ikke.
Så fortell meg hva du vil at jeg skal gjøre.
Jeg er glad i deg.
Vær snill.
-Bank, bank. Hei. -Hei.
Jeg tok med noe å spise.
Å, det er… Nei, du trenger ikke…
Det er bare lunsj.
Du tar ikke lunsj, så jeg tok den med til deg.
-Danny. -Ikke vær redd. Jeg har til meg også.
Ikke overanalyser det.
Vi er bare to ansvarlige ansatte som gir kroppen næring,
så vi blir effektive og kompetente tannhjul
i denne enorme maskinen som ikke bryr seg om vi lever eller dør.
Dette handler ikke om
å fordrive rar stemning etter det som skjedde.
Eller prøve å være venner.
Jeg vil ikke være vennen din.
Jeg liker deg ikke.
Vi kan snakke om jobb hele tiden.
Eller spise i stillhet.
Jeg elsker stillhet.
Det er noe av det beste jeg vet.
Du har stillhet, sove lenge,
spise lunsj med kolleger.
-Herregud. -Ikke sant?
Mat. De lager alle slags typer.
Du kan gjøre dette hver dag om du vil.
Jeg spiser.
-Ja? -Ja.
Dette er snacks-skuffen min.
Det er ikke mat. Det er et rop om hjelp.
Heldigvis har du meg.
Dette er nydelig. Takk.
Jeg har aldri sett deg spise snacks.
Jeg gjør det når ingen ser meg.
Men greit å vite om skuffen.
Hold deg unna.
Du bør unngå å spise kremost, ferskpresset juice, rå fisk eller sushi,
kakedeig, alkohol, fjærfe,
kjøttpålegg, uvasket frukt og grønnsaker, røkt sjømat, skalldyr.
Og du burde bare drikke filtrert vann fra nå av.
Hører du etter?
Jeg må koke det.
Ok.
Jeg er bekymret.
Hun er ikke aktiv.
Hun fokuserer ikke.
Eller om hun gjør det, fokuserer hun på feil ting.
Påvirker det arbeidet?
Nei.
Hun er veldig smart.
Så hva er problemet?
Hun er tilbaketrukket. Hun får ikke venner.
Og det virker ikke som om hun er interessert i det.
Og hun snakker med seg selv.
Så? Barn snakker med seg selv.
Dere har begge mye å håndtere.
Har du familie som kan bo hos dere, hjelpe dere en stund?
Nei.
Besteforeldrene hennes er døde. Brødrene mine er i Columbia.
Det er kun oss.
Hva med morens familie?
Nei. Det går bra. Vi klarer oss.
Visst faen! Ja!
Faen!
Faen.
Pengene er ikke dine.
Eller oksyen som fulgte med.
Tror du ikke at de det tilhører, vil ha det tilbake?
Selv om flyturen ikke var logget
og du ikke finner veien ut av en våt papirpose,
kan de likevel finne deg.
Og la oss bare si at det kanskje er bedre å forbli savnet.
Greit.
Vil du ikke høre på meg?
Gjør som du vil.
Denne kakaoen er nydelig. Takk.
Mamma pleide å lage det til meg.
Har du tegnet mye?
Hvorfor kommer det aldri familie på besøk?
Vi kom hit for å gjøre ting på vår måte.
Det går bra. Vi trenger ingen andre.
Men hva om du drar et sted?
Hva om…
…du dør?
Jeg drar ingen steder, Liv.
Jeg er her.
Ser du meg?
Ser du hvor sterk jeg er?
Jeg er her, ok?
Tror du hun savner oss?
Jeg vet ikke hva hun tror.
Tror du jeg er som henne?
Hvorfor dro hun?
-Var det… -Spiller det noen rolle?
Slutt. Ok?
Hun er borte, og vi er fortsatt her. Hun dro bare.
Hun var syk. Det har ingenting med deg å gjøre, ok?
Jeg vil ikke snakke om dette.
Drikk kakaoen din. Den blir kald.
Er du sulten?
Kom igjen, fisken.
Kom igjen.
Helvete.
Ok.
Faen ta deg, fisk.
Faen ta deg, fisk! Faen ta deg!
Jeg bør nok ikke spise deg uansett!
Vi må gå gjennom alle dokumenter, alle vitneforklaringer, alle vitneutsagn
og sette opp en tidslinje,
se hvor det passer og hvor det krasjer.
-Det vil ta flere dager. -Nei.
Vi har ikke dager. Vi har i dag.
Så det er hvor lang tid det tar.
Jeg vet at det suger, men det er jobben.
Så la oss skjerpe oss og gjøre det.
Danny, jeg vil at du skal lede…
Liv, kan jeg snakke med deg et øyeblikk?
Snart ferdig? Vi trenger deg.
Sophie tok imot en beskjed.
Så hvor er Sophie?
-Kan vi snakke i gangen? -Jeg har ikke tid! Hva er det?
Faren din falt.
Pleieren ringte fra sykehuset.
Hun er der med ham nå.
Hun sier han virker ok, han hviler og blir overvåket,
men hun ville gi beskjed.
Hun sier at han besvimte.
Det er medisinene. De gjør ham svimmel.
-Vi gir henne et øyeblikk, ok? -Nei.
Vi har ikke et sekund.
Sa hun at han er stabil?
Han blir der over natten, men du burde nok…
Be Sophie ringe henne og si at jeg kommer om et par timer.
-Vi må få dette gjort. -Liv?
Ruth, hva skal jeg gjøre? Sitte ved sengen hans?
Hun gjør det.
Si at jeg kommer om et par timer,
og be henne si ifra om noe endrer seg.
Når du er ferdig der ute, trenger vi deg her inne.
Greit.
Greit. Vi tar det fra begynnelsen.
Ok.
Hvor er de andre?
De begynner å falle fra hverandre. Så jeg ga dem en pause.
Har faren din det bra?
Ja. De gir ham noe.
Hun sier at han sluknet.
Beklager at jeg kjeftet tidligere.
Jeg vet at forslaget krever mye jobb.
Du, jeg eller Danny burde skrive første utkast fra nå av.
Hvordan ser det ut?
Det ser bra ut.
Er det veldig bra? Det må være veldig bra.
Det er veldig bra, Liv.
Jeg synes du bør ta deg litt fri.
Bare være hos faren din.
Jeg kan ikke gjøre noe for ham.
Selvsagt kan du det.
Han sover for det meste.
Og når han er våken,
har vi ikke mye å snakke om.
Vi er bare forskjellige mennesker. Det har vi alltid vært.
Jeg vet at det er skummelt.
Da broren min ble syk,
visste jeg ikke hvordan jeg skulle omgås ham.
Det var veldig tøft å se ham sånn.
Men jeg tvang meg selv til det, og jeg er veldig glad for det.
Jeg er der.
Jeg ser ham hver morgen og kveld.
Det er ikke det jeg snakker om.
Da David ble syk, tok jeg to uker…
Jeg er ikke deg, Ruth!
Jeg vet du bare vil hjelpe, men jeg har ikke bedt om det.
Og jeg trenger det ikke.
Det går bra.
Du sier det ofte.
At det går bra.
Gjør som du vil, Liv.
Men om du ikke bruker denne tiden med ham,
kommer du til å angre.
Glemmer jeg noe? Hva mer?
Kremost, understekt kjøtt, ferskpresset juice, rå fisk eller sushi.
Du bør nok unngå alle giftige bær.
Hva om de er giftige?
Du kan dø.
Raskere. Du kan dø raskere.
Ingen friluftslivperson, eller hva?
Å, gi meg et hjem Der bisonene streifer omkring
Der hjort og antilope leker
Der man sjelden hører et nedslående ord
Beklager det.
Å nei. Du trenger ikke å beklage.
Jeg var kvalm gjennom hele mitt første svangerskap.
Bor du her? Jeg trodde du bodde…
Bare i et par uker.
Stedet mitt…
…blir desinfisert.
Jeg tror fortsatt du kan få mer for huset om du pusset opp.
Jeg endrer det ikke.
Etter min erfaring
liker ikke kjøpere å bli konfrontert med den forrige eierens historie.
Den er fra Buenos Aires.
Moren min er fra Argentina.
Hun kjøpte den som en spøk til faren min på deres første date.
Men han beholdt den, for hell og lykke.
Om den biten av historie ikke fantes…
…hadde jeg kanskje ikke stått her og gitt deg provisjon.
Du burde i det minste vurdere å ommøblere.
Men først må vi rydde ut alt dette.
Bli kvitt alt.
Hjemme, hjemme på beitet
Dette er de du spiser.
Det går bra.
Jeg tror det går bra.
Faen!
Bank, bank.
Lunsjleveranse.
Hvordan har faren din det?
Bra.
Bra. Det er bra.
Vet ikke om du foretrekker falafel eller shawarma, så jeg har én av hver.
Kan vi droppe dette i dag?
Greit.
Jeg er tilbake i morgen.
Faktisk…
Kan vi bare
ikke gjøre dette til en greie?
Jeg har en rytme.
Og det er ikke bra for meg om du fortsetter å avbryte.
Jeg må fokusere nå, men jeg kan ikke
fokusere nær deg.
Liv, hva gjør du?
Det blir mørkt. Skyene er fortsatt ganske lave.
Liv!
Hvorfor kom du ut hit, Liv?
Faen.
Liv, jeg tenker på deg i Peru! Kyss og klem, mamma.
Liv, tenker på deg…
Liv, det er som en annen verden her.
Kyss og klem.
Inuvik til september. Kyss og klem.
Mamma.
"Inuvik til september. Mamma."
Hva er du så redd for?
Hva om jeg er som henne?
Hva om jeg er akkurat som henne?
Jeg må se henne.
Jeg må vite det.
Vil du fortelle meg hva du tror
du ser bedre her ute om natten enn om
dagen?
Hva i helvete er det?
Tror du det er en by?
Jeg vet ikke.
Men jeg skal finne ut av det.
Tekst: Arnfinn Vassbø