IRMA VEP
ZELDA
Děkuju. Merci.
LE ROCH
- Lianno, pojď se s náma napít. - Dnes s váma nepůjdu.
Ale bylo to krásný.
Dík. Tak se měj.
- Mějte se. - Ahoj. Byl to nářez.
Miláčku! Jo.
- Tolik jsi mi chyběl. - Pokračuj.
Viděl jsem u dveří tvé kufry.
Dovezli je sem. Nestíhala jsem zkoušku.
Nepustili mě. Musel jsem natočt tu scénu s ohněm.
Oheň ve vesmíru?
Narazí do nás asteroid a vyrazí nám jistič,
pak na lodi vypukne požár a ona začne rotovat, zrychluje
a zrychluje a vstoupí do jiné dimenze.
Ta zelená obrazovka. Je to kurva tak únavný.
Myslel jsem na tebe.
Proto jsi vtrhnul na ten pohovor. Jen buď opatrnej.
Chtěla jsem vidět skafandr.
Mohla jsem přijít na scénu. To zkoušení trvá věčnost.
Kdy jsme se viděli naposled?
Před čtyřmi týdny v Reykjavíku.
To je strašně dlouho. Odteď dva týdny, nanejvýš.
Pokud nepřijde něco důležitýho
a my odejdeme a já ti řeknu: "Pápá."
Jasně.
Mně se docela líbí, že musíme vždy začít od nuly.
Je to sranda. Počkej, kdo jsi? Jak se jmenuješ?
Aspoň to není nuda.
Já s nudou problém nemám. Toužím po nudným životě.
- Jaký bylo vystoupení? - Super.
Jen obvyklej dav poblázněnejch jedenáctiletejch.
To zní úžasně.
Dala bych cokoliv za zralejší publikum.
Zralý publikum usíná na gauči při Netflixu.
Bác. To bys chtěla?
Jo, moje ego by to chtělo.
Jo, ale dětičky tě milují.
- Úplně po tobě šílí. - Je mi 31 let, to není dobrý.
Nekňourej. To album je skvělý. Všichni ho chválí.
Je ve výběru kritiků New York Times. Pecka.
Vezmeš si mě?
Kéž by je lidi kupovali.
Moc se neprodávalo.
Děcka to nudí a dospělý prostě nezajímám.
Možná teď nejsi tak úplně fér
- k fanouškům. - Já svoje fanoušky miluju.
Já je kurva miluju. Rozumíš?
Ale ta vystoupení mají podivnou energii.
Půlka posluchačů tam být chce
a ječí, jako kdybych byla hvězda K-popu.
Hudbu přes to asi ani neslyší.
Ta druhá jsou rodiče,
nebo hůř prarodiče,
a ti by asi radši umřeli, než aby si mě poslechli.
Oni asi umřou,
proto se drž 11 letých.
V tom jsou peníze.
Aspoň víš, na čem záleží, miláčku.
- Slyšela jsem, že je tady Mira. - Jo.
Dělá nějakej bezvýznamnej seriál.
Nevím jakej. Řekla mi to, ale už nevím.
Ty se s ní vídáš často?
Ne. Šli jsme na skleničku. Jednou. Chtěla se vypovídat.
Proč jsi mi neřekl, žes ji viděl? Nežárlím.
Proč bys žárlila?
Je krásná a úspěšná
a tys byl do ní tak zamilovanej.
Ty jsi ze všech nejhezčí
a jsou to dva roky.
To nic není. Dva roky? To myslíš vážně?
Vždyť to jsou jen čtyři týdny krát 12 krát dvě.
- Hele, kam nás to zavede? - Já nevím. Nikam.
Jen, že jsi v Paříži, nudíš se, jsi sám.
- Možná potřebuješ utěšit. - Co?
Děvče, já trávím dny ve skafandru.
Visím na drátě před zelenou stěnou.
Když přijedu domů, usnu ve vaně.
- Při sledování Netflixu? - Jo.
- Masturbaci? - Ano.
- Volala ona tobě? - Jo. Mluvili jsme spolu.
Nic pro mě není.
Upřímně, byl bych rád, kdyby byla OK,
ale co nadělám?
Jako kdyby mezi náma nikdy nic nebylo.
Už k ní vůbec nic necítíš?
Ne.
Pojď sem.
- Co to zkusit znovu? - Jo, ráda.
- Tady máte nový klíč. - Dík.
ZMEŠKANÝ HOVOR
- Proč vyšiluješ? - Kde jsi kurva byla?
Už hodinu tě nepřetržitě sháním!
Změnilas léky, nebo máš novinky?
Mám neuvěřitelně dobrou zprávu! Sedíš?
- Bože! Jo, já ho uctívám. - Já vím, že jo. To my obě.
Jo, ale točí jen, já nevím,
jeden film za pět let?
Víš jistě, že je to pravda?
Je schválenej, točit se začne za šest týdnů.
Ale chtějí tě za dva dny na zkoušky.
Večer si to přečtu.
- Scénář není. - Jak to myslíš?
Scénář existuje, ale nikdo si ho nesmí přečíst.
- Tys ho nečetla? - Ne.
Ale všichni, kdo ano, říkají, že shrábne všechny Oscary.
Dobře. Tak...
Jak se mám rozhodnout?
Už ses rozhodla. Je to hotová věc.
V tom případě mi to nevadí.
- Ahoj, Jasmine. - Ahoj.
Dnes jsem dobře naladěná.
Každá herečka by pro tuhle roli vraždila. A já taky.
Ani nevíš, jak moc ti to přeju.
- I sobě. - Ok, jo.
Jen mi dej chvilku.
To ti změní život.
Takže já od Vampýrů půjdu přímo na, jak se to jmenuje...
Kingdom Come, ale ode mě jsi to neslyšela.
Kingdom Come! Podle toho románu?
Jakýho? Počkej...
Jak to myslíš, tys o něm neslyšela?
Byl to ohromnej bestseller.
- Hrozně se mi líbil. - Zajímavé.
Je to úžasná role. Jak se jmenuje?
Meredith. Jo, to je ono. Meredith něco.
To je fuk. Jsi jeho první volba.
O žádné jiné herečce neuvažoval.
Teď tě chce poznat osobně.
- Kde že to bydlí? - Na Shetlandech.
Ale může se sejít v Londýně.
Jedinej problém je, že je pověstný klaustrofobik.
Dobře. Tak co s tím uděláš?
Souhlasí s Kensington Gardens
a přinese kakao a sušenky.
Kakao a sušenky?
Ano. To se obecně ví. Má rád kakao a sušenky.
Aha.
Mohla bych se s ním sejít pozítří ráno.
Točíme až večer.
Potvrdím to, a dám vědět, jo?
Ok, super.
- Ano? - Cestu do Londýna máš rezervovanou.
Eurostar, taxi, všechno.
Ale ani slovo Regině,
řidiči ani nikomu ze štábu.
Jestli se to donese tisku, tak máme průser.
Rozumím.
V Paříži je pozdě a zítra točíš,
tak tě nechám spát.
- Musím jít. Ahoj. - Ahoj.
Další!
- Galatee. - Ano.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Chcete něco k pití? Třeba kávu?
Ano, dala bych si sklenici vody. Dík.
Máte základní informace?
Máte roli pro mladou herečku.
Je asi manželkou Philippeho Gueranda.
Ano, už se vyrovnal s Marfinou smrtí.
Vím, že Vampýři ji unesou a pokusí se ji zabít,
ale neviděla jsem celý seriál.
Je velmi dlouhý a černobílý.
Tak, odkud jste?
To je hloupá otázka, ale... Ne, ale budeme mluvit anglicky.
- Vyrůstala jsem v New Jersey. - Ano. Dobře.
Už jako dítě jsem ale přišla do Paříže.
- Vaší rodiče se tam přestěhovali. - To ne.
Moji biologičtí rodiče zemřeli při autonehodě.
Takže mě vychovávala teta a babička.
- To mě moc mrzí. - Mais tant pis.
Na rodiče si sotva vzpomínám a...
Bylo to krásné dětství.
Chtěla jste vždy být herečkou?
Měla jsem štěstí.
Měla jsem tu správnou učitelku, potkala jsem ty správné lidi.
Dělám divadelní školu. Jsem ve druhým ročníku.
- Hrála jste ve filmech? - Nikdy.
- A chcete? - No, jsem tady,
ale je pravda...
Promiňte, vaše filmy neznám.
Och ne. To vás nemusí mrzet. Není snadné je najít.
Povězte mi o té roli.
Odpovídá tomu, jak lidé tehdy žili.
Je ženou v domácnosti, jejím koníčkem je pletení.
Pletení? Já vůbec nevím, jak se plete.
Ale pozor!
- Je tam zvrat. - Jaký zvrat?
Nebudu to kazit, ale budete překvapená.
Vstupte.
Neruším?
- Vůbec ne. - Můžeme si promluvit?
- Je to něco vážnýho? - Ne.
Tohle je váš kostým pro scénu s médiem?
- Líbí se vám? - Je děsivej.
Dík.
Miro, chci ti poděkovat.
Nebýt tebe, tak bych padnul.
Jo, byl jsi tom dost bledě.
Ztratil jsem víru sám v sebe i v tento projekt.
- Ztratil jsi sebedůvěru. - Možná.
Žádný pravý umění nevyvěrá ze sebedůvěry.
Buď rád, že máš pochyby.
Moje úzkosti jsou ty nejzběsilejší. Jak se odvažuješ být tak arogantní?
Jsem naprosto přesvědčená, že moje úzkosti jsou daleko horší.
- Viděla jsi scénu? - Ne.
Je pěkně strašidelná. Plná zlých duchů,
ale neboj se.
- Zlé duchy jsem nechal vymést. - Páni.
- Jo. - Dobře.
Jsem ohromená. Jak jsi to zařídil? Najal jsi médium?
Technicky vzato má každá diecéze přidělené své vlastní exorcisty,
ale povolávají je jen při soustavné paranormální aktivitě.
- Což není asi náš případ. - Ne.
Byl to jen preventivní exorcismus.
- Čokoládku? - Dík.
Takže kněz přišel sám
a scénu velmi důkladně prozkoumal,
zapálil kadidlo a odříkal několik modliteb.
- To je úžasný. - A dal své požehnání.
- To se mi ulevilo. - Věděl jsem, že se ti uleví.
PHILIPPE GUERANDE KONEČNĚ NAJDE ŠTĚSTÍ
VEZME SI NOVOU LÁSKU, JEANNE BRÉMONTIEROVOU.
ALE JEJICH SLUŽEBNÁ, AUGUSTINE, BYLA NEŠŤASTNÁ.
JEJÍ MUŽ BYL PRÁVĚ ZA ZÁHADNÝCH OKOLNOSTÍ ZABIT.
VAMPÝŘI SE MEZITÍM CHTĚJÍ POMSTÍT PHILIPPEMU.
PRVNÍ KROK JE VLÁKAT AUGUSTINE DO PASTI.
MÉDIUM, MADAME D'ALBA,
SDĚLILO AUGUSTINE, ŽE MŮŽE VYVOLAT DUCHA ZAVBITÉHO MUŽE.
"TYHLE ZABILY VAŠEHO MUŽE,
IRMA VEP A LILY FLOWER!"
"A TADY JE PÁN HROMU! VELKÝ VAMPÝR!"
- Podívejte se na mě. - Ne.
Podívej se mi do očí, Augustine.
Takto.
Odevzdejte se. Zavřete oči.
Poslouchejte jen můj hlas. Nemůžete odporovat, jste má.
Poslouchejte jen můj hlas. Chcete poslechnout.
- Řekněte: "Chci poslechnout." - Chci poslechnout.
Opakujte: "Jsem plně ve vaší moci."
Jsem plně ve vaší moci.
Dnes ve dvě hodiny ráno
otevřete dveře bytu Philippeho Gueranda.
Otevřete je pro Vampýry.
Pro koho je otevřete?
Pro Vampýry.
Poslechnu.
Vykonám vaši vůli.
Teď se proberte. Všechno jste zapomněla.
Co se stalo?
Navázala jste spojení s duchem vašeho manžela?
Možná.
Bylo to jako sen. Všechno je rozmazané.
Stop! Máme to. Aurelie, byla jste skvělá!
Končíme. Všem vám děkuji!
Omlouvám se za přesčas.
Zítra začneme o hodinu později. Je to v rozvrhu!
Slyšeli jste všichni?
Zítra začneme později a dnes jevečírek.
- Mohla by být sranda. - Se štábem?
Spíš s holkama.
- Zveš mě na rande? - Nebudu tam dlouho.
- Chce se ti tam jít? - Asi ne.
Bude to uvolněný.
Nejsou to lidi,
co toho nadělá z toho, kdo jsi.
Toho jsem se nebála.
Pohovka, rychle.
Zdá se, že to tady máš ráda.
Pamatuješ posledně?
Pamatuju.
Tančilas na tu sentimentální, starou, popovou píseň.
Jak můžeš říct, že 99 Luftballons je sentimentální?
Je geniální.
Ten večer jsem měla pocit, že tančíš pro mě.
- Tančilas? - Měla jsem čtyři drinky, asi.
To je snadná výmluva?
Pokud ti nechci ublížit.
- Chápu. - Myslím, že ne.
Hele... já tě mám ráda, Zoë.
Chci říct...
- záleží mi na tobě. - Mně na tobě taky.
Milovala jsem Laurie.
A myslím, že svým způsobem
ji pořád miluju.
- Doufala jsem, že pomůžu. - Pomáháš.
Jde prostě o to, že Laurie mě zoufale přitahuje,
i když je na mě hnusná.
Možná mě přitahuje ještě víc, když je na mě hnusná.
Ale...
nepřijde mi, že jsem na holky.
Jsi.
- Ne, já... - Jen to potlačuješ.
Ne. To si nemyslím.
Snažila jsem se s jinýma holkama obnovit to, co jsem měla s Laurie.
Myslím, že ani ona není moc na holky.
Nechala tě pro obyčejnýho nádivu.
To se moc mýlíš. Laurie má ráda frndy.
Ale tam, kde je zlato,
Laurie kope.
Zatančíš mi?
- Když mi uděláš laskavost. - Jakou laskavost?
- Můžeš mě někam zavézt? - Kam?
- Na vlak Eurostar. - Cože?
Jedu do Londýna. Jedu tam
na důležitou schůzku zítra ráno.
Vrátím se, než zítra začneme.
- Platí? - Tanči.
- To je "ano"? - To je "ano".
- To je pruh pro autobusy? - Nevím.
- Dík. - Co je to za schůzku?
Víc opravdu říct nemůžu. Uvidíme se zítra večer na scéně.
- Nikomu to neříkej. Slibuješ? - Slibuju.
Pozdravuj ode mně svou holku v Londýně.
Vypadá to dobře.
Myslím, že když si vezmeš to kimono,
bude to ještě lepší. Uvidíš.
Podívej.
To je lepší.
Ozvala se Mira? Nemůžeme se jí dovolat.
Poslala smsku. Má zpoždění.
Dobře.
- To je boží kimono. - Krásný, že jo?
Miluju japonský potištěný hedvábí.
Nezvedá to.
Řeším to. Řekla Zoë, že je na cestě.
To prásknutí dveřma.
Můžu na cigaretu?
Jistě. Máš moře času.
- Máš oheň? - Jo.
- Ty hraješ Philippeho ženu? - Ano.
A ty jsi Regina Moritzová, Miřina asistentka.
- To jsem. - Jsem její obrovská fanynka.
- Až mi trochu nahání strach. - Ne, je úplně v pohodě.
Mezi štábem se říká, že od Miry odcházíš
- a budeš režírovat film. - Jo, točí se v Británii.
- Kafe? - Jistě.
Pojďme.
Viděla jsem tvoje krátký filmy. Jsou silný.
To je od tebe moc milý.
Můžu se zeptat o čem je tvůj film?
Jestli to nesmíš říct, nevadí.
Je zvláštní, že se ptáš.
- Pročpak? - Protože jsi první.
Ani Mira se neptala.
Všichni mi fandí,
ale nikoho nezajímá, kam jdu.
- Hraje v tom Mira? - Ne.
Všichni herci jsou hodně mladí, pod 20.
Převážně neznámí.
- Nízkej rozpočet? - Spíš žádnej rozpočet.
Ale mně to nevadí, opravdu. Má to tak být.
Hlavní postavou je mladá dívka.
Na její planetě je brutální občanská válka
a aby ji ochránili,
pošlou ji rodiče v kosmické lodi na Zemi
a slíbí, že přiletí.
Tak čeká a čeká, ale oni nikde,
takže se musí sama naučit, jak v tomto neznámém světě přežít.
To se mi moc líbí.
- Je to ale smutný. - Přizpůsobí se
a naučí se tu být i svým způsobem šťastná.
I tak. Je to smutný.
A je to děsivě podobný mýmu vlastnímu příběhu.
Podobný?
Moji rodiče byli Američani. Zemřeli.
Nechali mě tu samotnou.
I já jsem byla adoptovaná. Filmy byly únikem.
Rozumím.
Já...
obvykle je mi příliš trapný požádat, ale moc ráda bych se na tom podílela.
Kdybych se mohla natáčení zúčastnit, alespoň na pár dní.
Jsi si jistá? Jsou za to sotva nějaký peníze.
To nevadí. Neberu to jako práci.
Popřemýšlím o tom. Hodila by se mi asistentka.
HODINY ODBIJÍ DVĚ HODINY RÁNO.
- Co je? - To Vampýři.
Právě uprchli.
Zase jsme přišli pozdě.
ZATÍMCO PHILIPPE JDE NA POLICII,
JEANNE JE DOMA SE SLUŽEBNOU.
VAMPÝŘI JEANNE A AUGUSTINE UNESOU
A UVĚZNÍ JE VE SKLEPENÍ SVÉHO ZÁMKU.
ZÁMEK VAMPÝRŮ
Ano.
- Všechno dobrý? - Jo.
Chcete vidět sklep?
Ne. chci vidět taneční zkoušku.
Ta je ve druhým patře nalevo.
Choreograf na vás čeká.
Ano, dobře, jdu tam.
Ještě upravím pár pohybů
podle energie tanečníků.
Máme půldruhé minuty, ale 30 sekund můžu ubrat, jestli chcete.
Ne, chci vidět všechno.
Ukážu vám první tanec při svatební hostině.
Jsou tam dva řadoví vampýři a když tančí,
- tak musí energie gradovat. - Ano.
Můžu to dát nahlas?
- Ano. - Výborně.
VAMPÝŘI SLAVÍ SVATBU IRMY VEP
S VENENOSEM, PÁNEM JEDŮ.
JEANNE S AUGUSTINE JSOU CELOU TU DOBU DOLE UVĚZNĚNÍ.
Vstupte.
Dobrý den.
Zdravím.
Tak, potřebujete něco naléhavého?
Chci požádat o laskavost.
Jo, prosím. Cokoliv chcete.
V tom...
v tom příběhu, když policie vtrhne na svatební oslavu,
Vampýři v panice prchají. Je to chaos.
A pak se zřítí balkón, většina jich zahyne.
- O tom to je. Jo. - Dobře.
Možná by v těch scénách Lily Flower být nemusela.
Ne. Ona je součástí gangu. Takže...
Dobře. Ale ve Feuilladově verzi ji nevidíme.
Já se ji chci zviditelnit.
Jo.
- Bude vám vadit, když si dám pivo? - Ne, samozřejmě. Dejte si.
- Máte... - Och...
- Jo. - Nemám otvírák.
- Ne, ale... - Tak...
- Promiňte. - Prosím.
Musel jsem si zamachrovat.
- No... - Ne, to je dobrý.
- Ne. Dobře. - To nic.
Méně je někdy více.
- To znamená? - Nechte ji zmizet.
Kdo chce vidět její mrtvolu?
Takže, vy chcete odjet o den dřív?
Pokud vám to nevadí.
Jo, mám pocit, že už jsem pryč moc dlouho.
Dnes můžu natočit svou poslední scénu a zítra odjet.
Já...
- Zklamal jsem vás. - Ne.
Proč to říkáte?
Představoval jsem si, že zastoupíte Jade.
Ale máte Miru. Ona ji zastupuje.
Chtěl jsem, abyste byla jejím duchem, který bude film pronásledovat.
Ale Lily Flower není Irma Vep.
A Cynthia Chengová není Jade Leeová, s čímž nemám problém.
- A i tak jsem si to užila. - Rozumím.
A také byste si neměla dělat starosti.
Jadin duch je s námi.
- Jak to myslíte? - Dohlíží na nás.
- Jste si tím jistý? - Rozhodně.
Můžu...
- Můžu se vás na něco zeptat? - Samozřejmě.
- Setkala jste se s Jade v Hongkongu? - Žije teď dost samotářsky.
Jestli ji někdy potkáte,
můžete ji ode mě pozdravovat?
Vy znáte srdce mé
a mohu prohlásiti,
že svět je neviděl kdy o císařství sníti.
Ni římská velikost ni purpurový nach
mně nikdy nebyly, jak víte, cílem snah.
Já milovala jen, jen lásku, pane, chtěla.
Dnes, přiznávám se vám, jsem velkou úzkost měla,
mníc, že se hodláte své lásky ke mně vzdát.
Znám nyní omyl svůj, vy vždy mě máte rád.
Děkuji, Galatee,
za ten procítěný poslední Bereničin monolog.
Jedna věc, kterou bych chtěl, abyste zdůraznila, je verš:
"Já milovala jen, jen lásku, pane, chtěla."
- Co bylo špatně? - Uspěchala jste ho.
Je to pravděpodobně nejkrásnější verš francouzského dramatu.
Nepřehrávejte, ale dejte mu, co si zaslouží.
Ten Perrier je pro mě! Dík.
Nemůžu se zdržet. Dnes točím.
Cola Zero? Co točíš?
Seriál pro nějakou platformu. Malá role, ale suprová.
Jaká role?
- To nesmím říct. - Nedělej.
Přetáčí Feuilladovy Les Vampires.
Už jsi to dala na sociální sítě.
Zabiju Miru Harbergovou.
Ty zabiješ Miru Harbergovou! Kurva! Jak ji zabiješ?
- Střelím ji do hrudi. - To je kurva role.
Prý je fakt supr.
- Pro koho je druhý bylinkový čaj? - Pro mě.
Už to skoro mají.
- Dnes to balí. - Pecka.
Poslední den a ty zabiješ Irmu Vep.
- To ti tak závidím. Kdo to režíruje? - René Vidal.
Nuda. Je totálně vyřízenej.
Točil i dobrý věci, ne?
Viděla jsem kus na YouTube.
Nijak mě to nezaujalo.
Upřímně, k čemu je předělávat němou klasiku?
Starou 100 let.
Pokud nechceš vidět Miru v kočičím kostýmu.
Tak to beru.
Sexistickej vůl!
- To přiznávám. - Já taky.
Mira v tom kostýmu nás bere víc,
než celý Reného dílo.
Co je?
- Tak? - Tak co?
Jaká byla schůzka?
Jaká schůzka?
Mám svoje zvědy.
- Zvědy? - Jo.
- Dokonce i v LA. Hlavně v LA. - Hlavně v LA.
- Jo, víš, zprávy se šíří rychle. - Aha.
- Bude ti vadit, když si sednu? - Jistěže ne.
Dobrá.
Ta schůzka...
byla skvělá.
Je to ten nejmilejší člověk.
Tak skromnej.
Já jsem ho nikdy nepotkal, ale slyšel jsem to.
Bude ti vadit když...
Ty...
budeš hrát Meredith v Kingdom Come, že?
Taková krásná role.
- Za to vděčím tobě. - Proč?
- Ta role je pro tebe ušitá. - Nebyla bych na ni připravená.
To je velice laskavé, ale... Ne, nesouhlasím.
- Přestaň! - Nesouhlasím.
To je jedno, je to tak.
Nebo řekněme, že mě to naučila Irma Vep.
- To spíš. - Jo.
Smířila mě s herectvím.
Víš, byla jsem na herectví vážně naštvaná.
Radost se vytratila.
Jak to udělala?
Tím, že mi ukázala, že herectví je víc než jen herectví.
To jsi přece věděla vždycky, ne?
Jo, ale myslím, že mě to trochu děsilo.
Ty...
- bála ses duchů. - Možná.
Ale duchové jsou dobří, když je přijmeš.
Jako herec je přijmout musíš.
Ano.
Ale onehdy jsem měla pocit, že ztrácím ducha Irmy Vep.
Samozřejmě. Tak to je.
Tak to je? Proč to říkáš?
Bude ve tobě, jen dokud ji budeš ve filmu ztělesňovat,
ale až tvé myšlenky zamíří jinam, když tě osud zavede jinam,
bude hledat jinou nádobu.
Chceš říct, že už mě nepotřebuje?
Mohla bys to i otočit a říct, že ty už nepotřebuješ ji.
Protože...
se setkáte s jinými duchy.
- Jako třeba s Meredith. - Meredith je jinej typ.
Není v ní ani špetka temnoty.
- Ale je plná světla. - Ano.
- Přijmeš ji, ale poslouchej ji. - Budu.
Protože ke světlu...
je cesta těžší než k temnotě.
Pohyb.
Pospěšte, chlapi!
Pojďme! Rychle!
Běžte!
"Ženich je mrtvý. Kde je Irma Vep?"
A NYNÍ VÁM PŘINÁŠÍME ÚRYVEK Z PAMĚTÍ MUSIDORY...
Protože jsem byla hvězdou, musela jsem odejít s bouchnutím.
Pan Feuillade čeká.
Děkuji vám.
To byla poslední epizoda.
Prohlédněte si ji.
S ní zabijete Musidoru.
Prosím.
Zmáčkněte to.
Co je? Natáhněte! Střílejte!
Už se potřetí zasekla.
- Je z přelomu století. - Je to starožitnost.
Někomu ustřelí hlavu.
Hezká novicka, slečna Zouzou Lagrangová,
má poslat Irmu Vep do temnoty.
Palte!
Byla nervózní a vyděšená.
- Lepší? - Mnohem lepší, ano.
- Mnohem lepší. - To bylo dobrý, co?
- Pro koho je ta rána? - Pro vás. Konečně umřete.
Prefekt bude jistě nadšený.
Seznamte se se Zozou Lagrangeovou. Nejlepší z ročníku na škole.
Rekvizitář! Přineste nám železný plát!
- Dobře, pane. - Jistota je jistota.
Opřete ho tady o ten sud, prosím.
Do toho. Nebojte, jsou slepé.
Střílejte.
Ano, to bylo moc zblízka.
Co se děje?
- Střepiny. - Není to nebezpečný?
Zouzou, před výstřelem ustupte o kus dozadu.
- Rozumím. - Musidoro,
vy běžte ke dveřím.
Zouzou, posaďte se,
vytáhněte zbraň, ustupte dozadu, a střílejte.
Tak. Jdeme na to.
Zamiřte, ne moc blízko Musidory, a střílejte.
- Manichoux, točíme. - Ano.
Točíme.
Akce!
Víc slov! Expresivněji!
Musidoro, dejte si s umíráním načas.
Jste zraněná?
Běda, v panice
na pokyny zapomněla a vypálila zblízka.
Upadla jsem a křičela bolestí.
Střela mě zasáhla do hrudi.
Byla jsem ale víc vyděšená, než zraněná.
Když mě Zouzou zabila,
naše věrné publikum potřebovalo novou zápornou hrdinku.
Proto došlo pár týdnů na to k tomu,
že mě Feuillade oslovil s projektem na film záhadného jména, Judex.
JUDEX
Dobrý den.
Mira nebere telefon. Určitě se balí.
Dobře, počkám.
Dobrý den.
Řeknete slečně Harbergové, že tu má řidiče?
Promiňte, slečna Harbergová dnes ráno odjela.
Zdravím! Jsem producent fotografií pro Dreamscape.
Je vše v pořádku?
Miře v Plaze bude líbit víc.
- Má jedno z nejlepších apartmá. - Možná budeme muset upravit plány.
- Stalo se něco? - Mira zmizela.
Ale večer tu byla, ne?
Ano, skončila. Byl to náš poslední den.
Smrt Irmy Vep.
Co její agentka?
Nezvedá to.
Já to zkusím.
Mně vždycky vezme telefon. Respektuje mě.
Dík.
DEBIL Z DREAMSCAPE
Tenhle.
Víte, myslím, že radši tenhle.
Ano, děkuju.
Ahoj.
Rozumím. Hned mu zavolám.
Pane de la Parchmenterie?
Angus, prý naléhavé.
- Vezmete to? - Ano, díky Davide.
- Ahoj, ano? - Neruším?
Jsem na focení pro Dreamscape.
- Výborně. Je Mira spokojená? - Těžko říct.
- Jak to myslíš? - Není v hotelu.
Kde je?
To nevíme. Dnes ráno odjela.
- Myslím, že odjela domů. - To by byla pohroma.
No jistě, že jela domů.
Víš ty co? Já věděl, že se to stane.
Obrátíme se na právníky?
Ani nápad. S Mirou Harbergovou se nesoudí. Vrátí se nám to.
Lidi se v ní vidí,
protože věří instinktu. Je svobodná.
Chceme si koupit kus její svobody,
aby byla v naší produkci.
Je směšné si stěžovat.
- Tak počkáme? - Jak dlouho bude chtít.
- Co když se vůbec neukáže? - To bude pro nás moc špatný.
Když točíte film, je to alternativní realita.
Film daleko přesahuje.
- Jako sen. - Ano a jednoho se proberete,
bublina praskne a svět se rozplyne.
Pak se Mira stane zas sama sebou.
- Tomu nelze uniknout. - Asi máte pravdu.
- A zmizí z vaší fantazie. - Ano.
A natáčení pak skončí a ta iluze zmizí.
To není iluze.
- Je to daleko silnější prožitek. - Zůstane po něm však stopa.
- Filmy. - Správně.
Když jsou hotové,
začnou si žít vlastním životem.
V tom je jejich magie.
Jejich černá magie.
Vy je vyvoláte, ony vám rozšíří mysl,
a pak vás nechají na holičkách.
- Viset někde mezi. - Ano, mezi realitou a fantazií.
Nevíte jistě, co je co. Zeptejte se kteréhokoliv filmaře.
A filmy si mezi tím žijí své životy.
Často jsou to příšerně banální životy.
Jistě, ale to už není váš problém.
- A kromě toho... - Kromě toho?
Jdete dál.
No, jdete dál, zase si budovat svůj svět fantazie.
Ano. Můžete to zkusit, ale nikdy to není zaručené.
Krásné je na tom to nebezpečí.
Neustále jste na hraně neúspěchu,
na hraně ustrnutí ve svém příšerně banálním životě.
Život není nikdy nudný. Minulost ale musíte nechat za sebou.
Stejně, jako mě nechala Mira.
Policie na nás udělala zátah. A v můj svatební den.
Za to zaplatíte.
Myslíte, že s vampýry je konec,
ale vampýři jsem já a mě nikdy nedopadnou.
Varuju vás, pomsta bude má.
Stop! Můžeme to prosím zkusit ještě jednou?
Galatee, můžete prosím chvíli počkat, než vystřelíte?
A Miro, vy prosím chvilku počkejte, než spadnete. Dobře?
Záběr 97/1, klapka šest!
Akce.
Policie na nás udělala zátah. A v můj svatební den.
Za to zaplatíte.
Myslíte, že s vampýry je konec,
ale vampýři jsem já a mě nikdy nedopadnou.
Varuju vás, pomsta...
- Haló. - Ahoj. To jsem já.
Ahoj. Jak se máš?
Dobře. Děti se mají dobře. Užívají si venkova.
Já tolik ne.
Víš co?
Skončili jsme.
To je dobře.
Uvědomuješ si, že jsi dva týdny nezavolal?
Byly to těžký dva týdny.
Promiň. Už je mi dobře. No, je mi líp.
Je to vždy trochu zvláštní, když se to celý rozpadne.
Mira je pryč. Štáb se rozjel na jiná natáčení.
Tak.
To je pořád dokola. Měl bys na to být zvyklý.
Já vím.
Takže se můžeme vrátit,
nebo máme zůstat u mé matky
- v zapadákově, ještě nějakou dobu? - Ano, vratťe se!
Chybíš mi.
- Ty mně taky chybíš. - Opravdu?
Miluju tě.
Miluju děti.
Stejně jako svý filmy?
Víc.
- To nebyla upřímná odpověď. - Byla, protože si zasloužíš pravdu.
- Takže, to je nová pravda? - Ne, to byla vždy pravda.
Já jen...
potřeboval jsem si jí znovu objevit.
Víš...
filmy mě odvádějí daleko,
ale láska,
ta mě přivádí vždy zpátky k tobě.
Překlad titulků: Miroslav Kokinda