БАЗИРАНО НА ФИЛМА "ИРМА ВЕП" ОТ ОЛИВИЕ АСАЯС
ЗЕЛДА
Благодаря.
ЛЬО РОШ
Лиана.
Да пийнем.
Няма да дойда с вас довечера.
Прекрасна работа тази вечер, наистина. Благодаря ви.
- Лека нощ, Лиана. Страхотно беше. - Чао.
- Толкова ми липсваше. - Ти си тук.
- Да.
Видях багажа ти, когато се върнах от студиото.
Да, оставих го. Закъснявах за репетиция.
Не ми дадоха да си тръгна.
Трябваше да направя сцената с пожара.
Сцена с пожар в космоса?
- Удари ни астероид. - Ей!
Захранването гръмва.
Космическият кораб се запалва и започва да се върти по-бързо.
И по-бързо...
И влиза в друго измерение.
Този зелен екран е толкова досаден.
Мислех си за теб през цялото време.
Затова те удари астероид. Трябва да внимаваш.
Исках да те видя в скафандъра ти.
Можех да дойда на снимачната площадка.
След репетицията стоях с векове.
- Кога за последно се видяхме? - Преди четири седмици в Рейкявик.
Прекалено дълго е.
От сега нататък
най-много две седмици.
Освен ако не се появи нещо изключително важно, тогава ще си тръгна.
И тогава ще кажа: "Чао-чао!"
Очевидно.
Обичам да започвам от нулата всеки път.
Забавно е.
Чакай, кой си ти? Как се казваш?
Поне не е скучно.
Имам предвид, че нямам проблем със скучните.
Копнея за скучен живот.
Как беше шоуто?
Страхотно. Просто обичайното море
от бесни 11-годишни.
Звучи невероятно.
Бих дала всичко, за да премина към по-зряла публика.
Зрялата публика заспива на дивана, гледайки Netflix.
Това ли искаш?
Да, егото ми го иска.
Да, но малките дечица те обичат.
Луди са по теб.
Аз съм на 31 години.
- Това не е добре. - Спри да хленчиш.
Албумът е невероятен, имаш невероятни отзиви.
Изборът на критиците в "Ню Йорк Таймс".
Готово е!
Ще се омъжиш ли за мен?
Искам хората да го купуват.
Не се продава, не се превежда, децата са отегчени от него и...
Не съм интересна за възрастни.
Мисля, че може би...
Има опасност да бъдеш несправедлива спрямо феновете си.
Обичам феновете си.
Обичам ги, ясно?
Просто представленията имат тази странна атмосфера.
Сякаш половината от публиката иска да бъде там
и крещи сякаш съм К-поп звезда.
Не мисля, че дори чуват музиката.
Толкова са шумни.
А другата половина са техните родители,
или по-лошо, техните баби и дядовци.
Предпочитат да умрат вместо да ме слушат.
Скоро ще са мъртви,
затова трябва да стоиш с 11-годишни.
Там са парите.
Поне знаеш какво има значение, скъпи.
Чух, че Мира е в града.
Да.
Прави някакъв случаен сериал.
Не знам какво е. Каза ми, но забравих.
Ти...
- Виждаш ли я често? - Не.
Веднъж пихме по едно.
Тя ме използва като неин терапевт.
Защо не ми каза, че си я видял.
Не ревнувам.
Защо ще ревнуваш?
Защото тя е красива и успешна, а ти беше...
много влюбен в нея.
Ти си най-красивото момиче на света
и това беше преди две години.
Няма нищо.
Две години? Сериозно ли?
Помисли, това са само четири седмици по 12 по 2.
Накъде биеш?
Не знам. Наникъде. Аз просто...
Ти си в Париж, сам си. Отегчен.
- Може би имаш нужда от малко утешение? - Какво?
Прекарвам дните си в скафандър, висящ от жици,
започвайки на зелен екран.
Когато се прибера, заспивам във ваната.
- Гледайки Нетфликс? - Да.
- Мастурбирайки? - Да!
Значи тя се е свързала с теб?
Тя се обади, говорихме.
Тя вече не е част от живота ми.
Честно казано,
щях да съм по-щастлив, ако е добре, но нищо не мога да направя по въпроса.
Ти си всичко.
Вече нямаш чувства към нея?
Не.
Ела тук.
- Можем да опитаме отново. - Да. Искам.
Това е новият ти ключ.
Благодаря.
ЗЕЛДА ПРОПУСНАТО ОБАЖДАНЕ
Каква е тази паника?
Къде, по дяволите, беше? Търся те непрекъснато от час.
Сменила си лекарствата или имаш новини?
Имам невероятно добри новини. Седиш ли?
О, боже мой, да. Аз го боготворя.
Знам. И двете го правим.
Да, но той прави, не знам, по един филм на всеки пет години?
Сигурна ли си, че наистина се случва?
Има зелена светлина.
Започва да снима след шест седмици, но ще им трябваш след две за репетиции.
Ще го прочета довечера.
- Няма сценарий. - Какво искаш да кажеш?
Е, има сценарий, но никой не може да го чете.
Не си го прочела?
Не съм.
Но всички, които са, казват, че ще отнесе Оскарите.
Добре.
- И как се предполага, че ще реша? - Решила си.
Сделката е свършена.
Знаеш ли, в този случай, аз съм съгласна.
- Здрасти, Жасмин. - Здравей.
Не се притеснявай, днес съм в добро настроение.
Всяка актриса би убила за тази роля.
Самата аз бих убила за тази роля.
Не знаеш колко се вълнувам за теб заради това.
И за мен.
Добре. Да.
Дай ми минутка.
Това ще промени живота ти.
Значи ще отида направо от "Вампирите" в както там се казва?
"Да дойде царството Му", но не си го чула от мен.
"Да дойде царството Му"? Адаптирано е от романа?
Кой роман?
Чакай.
- Какво искаш да кажеш с това кой роман? - Роман?
Беше огромен бестселър.
- Харесах го. - Изглежда очарователно.
Това е невероятна роля. Как й е името?
Мередит?
Да, Мередит нещо си.
Някоя си. Ти си първият му избор. Не е обмислял други актриси.
Иска да се срещне с теб лично.
Къде живее?
Шетландските острови, но може да се срещнете в Лондон.
Единственият проблем е, че е прословуто клаустрофобичен.
Добре.
Какво ще правим по въпроса?
Няма против да се срещнете в Кенсингтън Гардънс
и ще донесе шоколадово мляко и бисквитки.
- Шоколадово мляко и бисквитки? - Да, малко известен факт.
- Обича шоколадово мляко и бисквити. - Добре.
Мога да се срещна с него вдругиден сутринта.
Тази седмица ще снимаме нощем.
Нека да потвърдя и ще ти отговоря.
Добре.
- Да? - Пътуването ти до Лондон е резервирано.
Евростар, таксита, всичко.
Но нито дума на Реджина, шофьора ти, нито на жабите в екипа ти.
Ако пресата разбере това, ще станем пушечно месо.
Разбрах.
Късно е в Париж и утре трябва да снимаш.
Така че ще те оставя да спиш.
- Трябва да затварям, чао. - Да. Чао.
Следващият!
Галате?
Да.
Здравей.
Искаш ли нещо за пиене?
Кафе?
Само вода, благодаря.
Знаеш ли каква е ролята?
Търсиш млада актриса.
Предполагам, че е за ролята на съпругата на Филип Геранд.
Да. Преживял е смъртта на Марфа.
Знам, че Вампирите я отвличат и се опитват да я убият.
Но все още не съм гледала целия сериал.
Много е бавен и черно-бял.
Откъде си?
Това е глупав въпрос.
Да говорим на английски.
- Израснах в Ню Джърси. - Добре.
Но се преместих в Париж, когато бях още дете.
- Родителите ти се преместиха. - Не, не точно.
Физиологичните ми родители загинаха в автомобилна катастрофа.
Така че бях отгледана от леля ми и баба ми.
Съжалявам да го чуя.
Недей.
Едва си спомням родителите си.
И... Имах щастливо детство.
Винаги ли си искала да станеш актриса?
Имах късмет.
Имах правилния учител, срещнах правилните хора,
влязох в училището по драматургия.
Втора година съм.
Участвала ли си във филми?
Никога.
Искаш ли?
Е, тук съм.
Но истината е,
- съжалявам, не съм гледала филмите ти. - О, не.
Не се чувствай зле.
Те не са толкова лесни за намиране.
Разкажи ми за жената на Филип.
Хората тогава са живели по този начин.
Тя е домакиня.
Нейното хоби е плетене.
Плетене? Нямам идея как да плета.
Но изненада!
Има обрат.
Какъв е обратът?
Няма да го развалям, но ще се изненадаш.
Влез.
Притеснявам ли те?
Не.
Изобщо не.
Имаш ли нещо против да поговорим?
Нещо сериозно?
Не.
Това ли е костюмът ти за сцената с медиума?
Харесва ли ти?
Призрачен.
Благодаря.
Мира...
Искам да ти благодаря.
Ти ме върна от ръба.
Да.
Ти беше доста пропаднал.
Бях загубил вяра в себе си.
И този проект.
Искаш да кажеш, че си загубил увереност?
Вероятно.
Никое истинско изкуство не произтича от увереност.
Трябва да си благодарен за паденията.
Моите тревоги са най-гадни.
Как смееш да си толкова арогантен?
Напълно съм убедена, че тревогите ми са...
далеч по-лоши от твоите.
- Виждала ли си снимачната площадка? - Не.
Доста е зловеща.
Пълна е със зли духове, но не се притеснявай...
Направих екзорсизъм.
- Да. - Добре.
Впечатлена съм.
Как го направи?
Нае медиум?
Технически, всяка епархия има свой собствен определен екзорсист.
Но те са призовани само за постоянна паранормална активност.
Което предполагам не е нашият случай?
Не.
Това беше просто превантивен екзорсизъм.
Желирани бонбони?
Благодаря. Да.
И така, свещеникът дойде сам.
Разгледа площадката много внимателно.
Изгори малко тамян и каза няколко молитви.
- Невероятно. - И даде благословията си.
Толкова съм облекчена.
Знаех си, че ще бъдеш.
Филип Геранд накрая намира щастието,
оженвайки се за новата си изгора Жана Брамонтие.
Но прислужницата на младоженците, Августин, беше нещастна.
Съпругът й наскоро беше убит при мистериозни обстоятелства.
Междувременно Вампирите все още искат да отмъстят на Филип.
Първата им стъпка е да примамят Августин в капан.
Медиумът мадам д'Алба информира Августин,
че може да извика духа на убития й съпруг.
"Ето убийците на съпруга ви.
Ирма Веп и Лили Флауър!"
"И ето го Господарят на гръмотевиците! Великият вампир!"
Погледни ме.
Погледни ме в очите, Аугустин!
Ето така.
Отпусни се.
Затвори си очите.
Слушай само гласа ми.
Не можеш да устоиш.
Ти си моя.
Слушай само гласа ми.
Искаш да се подчиняваш.
Кажи: "Искам да се подчиня."
Искам да се подчиня.
Повтори.
"Аз съм изцяло в твое владение."
Аз съм изцяло...
в твое владение.
В два часа тази сутрин,
ще отвориш вратата на апартамента на Филип Геранд.
Ще я отвориш за Вампирите.
За кого ще я отваряш?
За Вампирите.
Ще се подчиня.
Ще изпълня волята ти.
Събуди се.
Забравила си всичко.
Какво се случи?
Свърза ли се с духа на съпруга си?
Може би?
Беше като сън.
Всичко е размито.
Стоп!
Имаме го. Ти беше страхотна, Аурелия!
Край, благодаря на всички! Съжалявам за дългите часове.
Започваме час по-късно утре. Това е на листа с повиквания.
Всички ли разбраха?
Утре имаме късно повикване, а има парти довечера.
Може да е забавно.
За екипа?
По-скоро с момичета.
- Каниш ме на среща? - Няма да стоя до късно.
Ще дойдеш ли?
Не, не мисля.
Много е тайно.
Това не е такава тълпа, на която да й пука коя си.
Не се притеснявах.
Дивана, бързо.
Изглеждаш привързана към това място.
Помниш ли последния път, когато бяхме тук?
Спомням си.
Танцувахме на тази много хаплива стара поп песен.
Как може да наричаш "99 балона" хаплива?
Гениална е.
Мислех, че танцуваше за мен онази нощ.
Така ли беше?
Мисля, че бях на четири питиета.
Това лесен изход ли е?
Ако не искам да те нараня, да.
Разбирам.
Не мисля.
Хей, аз...
Харесвам те, Зоуи.
Искам да кажа, аз...
Грижа ме е за теб.
И мен.
Бях влюбена в Лори.
И предполагам, че по някакъв начин, аз...
Все още съм.
- Надявах се, че мога да помогна. - Ти го правиш.
Просто... Отчаяно ме привлича Лори.
Дори когато се държи ужасно с мен.
Може би съм дори повече...
привлечена от нея, когато тя е ужасна с мен.
Но...
Дори не мислех, че си падам по момичета.
Падаш си.
- Да. - Не. Аз...
- Просто го потискаш. - Не.
Не мисля така.
С други момичета просто се опитах да пресъздам
това, което имах с Лори.
Не мисля, че и тя си пада по момичетата.
Тя те заряза за един идиот.
Толкова грешиш.
Лори...
Тя е грабител, но...
където има злато...
Лори копае.
Ще танцуваш ли за мен?
Ако ми направиш услуга.
Каква услуга?
- Може ли да ме закараш? - Къде?
Евростар.
Къде?
Отивам в Лондон.
Имам важна среща там сутринта.
И ще се върна преди да започнем утре.
Танцувай.
- Това "да" ли е? - Това е "да".
- Това ли е автобусното платно? - Не знам!
Благодаря.
Каква е тази среща?
Наистина не мога да кажа повече.
Но ще се видим на снимачната площадка утре вечер.
И не казвай на никого.
Обещаваш?
Обещавам.
Кажи здрасти на приятелката си от Лондон.
Изглежда доста добре.
Мисля, че с японския халат...
Това ще бъде много по-добре, ще видиш.
Погледни.
Да, това е много по-добре.
Чували ли сте се с Мира?
Не можем да я намерим.
Тя ми писа, закъснява.
Добре.
- Страхотен халат. - Готино, нали?
Обичам японските копринени принтове.
Не можем да я намерим.
Заемам се! Казала е на Зои, че идва.
Блъскащите се врати.
- Може ли да изпуша една цигара? - Разбира се, имаш време.
Имаш ли огънче?
Да.
Играеш жената на Филип?
Да.
А ти си Реджина Мориц,
- асистентката на Мира. - Да.
Такъв фен съм й.
- Това е някак смущаващо. - Не.
Тя е наистина спокойна.
Говори се на снимачната площадка.
Оставяш Мира и ще режисираш филм.
Да. Ще снимам във Великобритания.
- Искаш ли кафе? - Разбира се.
Хайде да тръгваме.
Виждала съм късометражните ти. Толкова са силни.
Много мило от твоя страна.
Може ли да попитам за какво е филмът ти?
Ако не можеш да кажеш, няма проблем.
Да, но е малко смешно, че питаш.
Защо?
Защото ти си първата.
Дори и Мира.
Всички са развълнувани, че продължавам, но на никого не му пука къде.
Мира участва ли?
Не.
Целият актьорски състав е доста млад.
Края на тийнейджърството.
Предимно неизвестни.
- Малък бюджет? - По-скоро без бюджет.
Но няма проблем. Честно казано, така трябва да се направи.
Главният герой е младо момиче.
Има брутална гражданска война на нейната планета.
И за да я защитят,
родителите й я пращат на Земята с космически кораб.
Обещават да се върнат.
Но тя чака и чака и те не се връщат, така че
тя трябва да се научи сама как да оцелее в този странен свят.
Харесва ми.
Но това е тъжна история.
Тя се адаптира
и намира някакво щастие на Земята.
И все пак е тъжно.
И е страшно подобно на моята собствена история.
Подобно?
Родителите ми бяха американци.
Те умряха.
Оставиха ме сама.
Бях осиновена и филмите бяха убежище.
Разбирам.
Аз съм...
Обикновено ми е твърде неудобно да питам,
но наистина бих се радвала да участвам. Ако може да присъствам на снимките.
Дори за няколко дни.
Сигурна ли си? Няма почти никакви пари.
Няма значение. Не го виждам като работа.
Искам да кажа, че ще си помисля.
Мога да използвам асистентка.
ЧАСОВНИКЪТ УДРЯ 2 ЧАСА СУТРИНТА.
Какво се е случило?
Вампирите. Току-що избягаха.
Не. По дяволите.
Пак ги изпуснахме.
Докато Филип отива в полицията, Жана остава вкъщи с прислужницата си.
Вампирите отвличат Жана и Августин,
затваряйки ги в избата на замъка им.
ЗАМЪКЪТ НА ВАМПИРИТЕ
- Добре ли си? - Да.
Сцената с избата е готова.
Искам да видя танцовата репетиция.
Горе вляво.
- Хореографът чака. - На път съм.
Ще коригирам няколко движения за енергията на танцьорите.
90 секунди, но можем да го съкратим на 30.
Не, искам да видя цялото.
Ще покажа първия танц за сватбата.
Започва с два случайни Вампира, разбираш ли?
Енергията трябва да се покачва до кресчендо.
Да.
Нещо против, ако музиката е малко шумна?
Изобщо не. Харесва ми.
Добре.
Вампирите празнуват сватбата на Ирма Веп
с Вененос, Господарят на отровите.
През цялото време Жана и Августин остават затворени долу.
Влизай.
Здравей.
Здрасти.
Искаш ли да обсъдим нещо спешно?
Да, искам да те помоля за услуга.
Да. Каквото поискаш.
В историята,
след като полицията нахлуе на сватбеното тържество,
Вампирите бягат в паника.
Хаос, а после балконът се срива.
- Повечето от тях умират. - Да.
- Това е идеята. Да. - Добре.
Може би нямаш нужда от Лили Флауър за тези сцени.
Не. Тя е част от бандата. Така че...
Добре.
Но във версията на Фьойлад не я виждаме.
Опитах се да допълня образа.
Да...
Имаш ли нещо против да си взема една бира?
О, не. Разбира се. Да.
Имаш ли...
- Да. - Нямам отварачка.
Да. Добре.
Извини ме...
Ето.
Извинявай.
Трябваше да се покажа.
Всичко е наред. Не се тревожи.
Понякога по-малко е повече.
Тоест?
Тоест нека изчезне.
На кого му пука да види мъртвото й тяло.
Така че...
Значи искаш да си тръгнеш ден по-рано.
Ако нямаш нищо против.
Чувствам, че съм била далеч твърде дълго.
Мога да направя последната си сцена днес и след това да си тръгна утре.
Разочаровах ли те?
Не.
Защо би казал това?
Представях си, че ще бъдеш...
заместник на Джейд.
Но ти имаш Мира.
Тя е заместникът.
Исках да бъдеш...
духът на Джейд,
който обитава филма.
Лили Флауър не е Ирма Веп.
Синтия Кенг не е Джейд Лий.
Което не ми пречи.
И все пак се забавлявах.
Разбирам.
Но също така, не трябва да се притесняваш.
Духът на Джейд беше с нас.
Какво искаш да кажеш?
Тя бди...
над нас.
Сигурен ли си за това?
Абсолютно.
Може ли...
Може ли да те питам нещо?
Разбира се.
Срещала ли си Джейд?
В Хонг Конг?
Тя е нещо като отшелник в днешно време.
Ако някога я срещнеш...
можеш ли да й кажеш здрасти от мен?
Познавате сърцето ми, господарю.
И мога да кажа,
че никога не е въздишало по Империята.
Величието на Рим, пурпурните други награди,
никога не бяха привлекателни за очите ми.
Обичах, Господарю.
Исках да бъда обичана също.
Този ден, ще призная, бях разстроена.
Мислех, че любовта ви е приключила.
Признавам грешката си.
Все ме обичате много повече.
Благодаря ти, Галате,
за твоето сърдечно изпълнение на последния монолог на Беренис.
Но искам
да вложиш повече душа в стиха:
"Обичах, Господарю. Исках да бъда обичана също."
Какво сбърках?
Малко прибърза.
Един от най-красивите френски стихове. Няма нужда да преиграваш.
Но трябва да се насладиш на красотата му.
"Перие" -то е за мен. Благодаря.
Не мога да остана много, снимам.
Кола без захар.
Какво снимаш?
Сериал за някаква платформа. Това е малка роля, но доста готина.
Каква роля?
- Не ми е позволено да казвам. - Престани.
Правят римейк на "Вампирите" на Фьойлад. Публикува го!
Аз убивам Мира Харбърг!
Ти убиваш Мира Харбърг? Мамка му! Как?
Ще я застрелям в гърдите.
Това е страхотна роля!
Чух, че е много готина.
- Кой имаше билков чай? - Аз.
Почти свършиха. Приключват днес.
Толкова е готино. Последен ден и ти убиваш Мира Харбърг. Завиждам.
Кой режисира?
Рене Видал.
Скука. Той вече е минало.
Направил е някои добри неща.
Видях част от негов филм в YouTube. Не ме впечатли много.
Честно казано, защо да прави римейк на няма класика?
Снимана преди век.
Освен да види Мира Харбърг в костюм?
Наистина имаш право.
Сексистки грубиян!
- Виновен. - Аз също.
Мира Харбърг в котешки костюм бие цялото творчество на Видал.
Какво?
- Така че... - И така? Какво?
Така че...
Как мина срещата?
Каква среща?
Имам шпиони.
- Шпиони? - Да.
Дори в Лос Анджелис.
- Особено в Ел Ей. - Особено в Ел Ей.
Знаеш ли, новините пътуват бързо.
Разбирам.
Имаш ли нещо против, ако седна?
Разбира се, че не.
Добре.
Срещата...
беше страхотна.
Той е най-милият човек.
Толкова непретенциозен.
Никога не съм го срещал лично, но...
така съм чувал.
Имаш ли нещо против...
ДА ДОЙДЕ ЦАРСТВОТО МУ
Ти си...
Ще играеш Мередит в "Да дойде царството Му", нали?
Такава красива роля.
Трябва да благодаря на теб.
Защо?
Това е толкова очевидна част от кастинга.
Нямаше да съм готова за това.
Много мило, но...
- Много мило, но не съм съгласен. - Недей.
Не съм съгласен.
Няма значение. Вярно е.
Или да кажем, че Ирма Веп ми каза.
Така е по-добре.
Тя ме сдобри с актьорството.
Знаеш ли, бях ядосана.
Бях наистина ядосана на актьорството.
Удоволствието беше изчезнало.
Как го е направила?
Показвайки ми, че актьорството е повече...
от актьорство.
Но ти винаги си знаела това, нали?
Да, но мисля, че малко ме беше страх от това.
Страхуваше се от духовете.
Вероятно.
Но духовете са добри.
Ако ги приветстваш.
А за да играеш, трябва да ги приветстваш?
Да.
Но онзи ден почувствах, че губя
- духа на Ирма Веп. - Разбира се.
- Това е начинът. - " Това е начинът"? Защо казваш това?
Тя ще те обитава само докато я въплъщаваш в нашия филм.
Но когато мислите ти се отдалечат,
когато съдбата те отведе другаде,
тя ще търси друг приемник.
Искаш да кажеш, че вече няма нужда от мен?
Можеш да го обърнеш и да кажеш, че тя вече не ти е нужна.
Защото...
ще срещнеш други духове.
- Като Мередит? - Мередит, да...
е друга порода.
Тя няма нищо общо с тъмнината.
Но всичко със светлината.
Да. Ще я прегърнеш.
Но се вслушай в нея.
Ще го направя.
Защото светлината...
е по-трудно да се достигне от тъмнината.
Побързайте!
Хайде, побързайте!
"Младоженецът е мъртъв. Къде е Ирма Веп?"
И сега ви представяме откъс от мемоарите на Мусидора...
За да си осигуря статуса на звезда, трябваше да поема куршум.
- Господин Фьойлад ви очаква. - Благодаря.
Това беше последният епизод.
С този пистолет ще убиеш Мусидора.
Ето.
Огън.
Роа-де-Пюс!
Стреляй пак.
Пистолетът засече. За трети път.
Това е антика.
Един ден ще пръсне лицето на някого.
Красивата новодошла, госпожица Зузу Лагранж
щеше да издуха Ирма Веп в неизвестността.
Снимаме!
Тя беше уплашена и ужасена.
- По-добре! - Много по-добре, да.
Много по-добре.
За кого ще е този куршум?
За теб. Ще умреш, най-накрая.
Шефът на полицията ще бъде развълнуван.
Запознайте се със Зузу Лагранж.
Първа в класа си в училището по драматургия!
Роа-де-Пюс,
донеси ни парче метал да се упражняваме.
Да, сър.
По-добре да се застраховаме с тези неща.
Можете да го облегнете точно там. Благодаря.
Давай, те са халосни.
Огън.
Твърде отблизо.
Какво не е наред?
Удари от шрапнел.
Не е ли опасно?
Зузу, отстъпи на метър-два.
Добре.
Мусидора...
Отиди до вратата.
Зузу, седни тук.
Чакай, по-безопасно е да бутнем щайгата.
Ето. Сядай.
Извади си пистолета.
Цели се, но не твърде близо до Мусидора. И стреляй.
Манишу, да снимаме.
Да.
Снимаме.
Действие!
Повече израз, по-изразително!
Мусидора, умирай бавно!
Мусидора, ранена ли си?
Уви, в паниката си,
Зузу забрави инструкциите на Фьойлад. Стреля от много близко разстояние.
Паднах, крещях от болка.
Но бях повече уплашена, отколкото ранена.
Зузу Лагранж ме беше убила.
Обществеността се нуждаеше от нова зла героиня.
И така, няколко седмици по-късно,
Фьойлад ме нае за следващия си филм със загадъчното заглавие "Джудекс".
ДЖУДЕКС
Здравей.
Мира не си вдига телефона. Сигурно още си опакова багажа.
Няма проблем. Ще изчакам.
Здравейте, сър.
Бихте ли казали на г-ца Харбърг, че шофьорът й е тук?
Съжалявам, г-ца Харбърг напусна рано тази сутрин.
Здравей!
Аз съм продуцентът на "Дриймскейп". Исках да проверя дали всичко е наред.
Мира ще бъде щастлива. Резервирахме един от най-добрите апартаменти в "Плаза".
Може да има промяна в плановете.
Нещо не е наред ли?
Мира не е тук.
- Откога? - Беше тук снощи.
Това беше последният ни ден от снимките. Смъртта на Ирма Веп.
- Потърси ли агента й? - Никога не вдига.
Аз ще се заема с това.
Зелда винаги отговаря на обажданията ми. Уважава ме.
Хубаво е. Благодаря.
ДРИЙМСКЕЙП ГАДНЯР
Тази?
Знаеш ли какво, мисля, че би предпочела това.
Да, благодаря.
Ало?
Добре.
Добре, разбрах. Сега ще му се обадя.
Мосю де ла Паршемине, Ангъс иска да говори с вас спешно.
Да, благодаря, Дейвид.
- Ало? - Прекъсвам ли те?
Да. Какво искаш?
Аз съм на фотосесията на "Дриймскейп".
Отлично.
Мира щастлива ли е?
Трудно е да се каже.
Какво искаш да кажеш?
Не беше в хотела.
Къде е?
Не знаем. Заминала е сутринта.
Обзалагам се, че си е отишла вкъщи.
Което би било катастрофа.
Разбира се, тя си е отишла вкъщи.
Знаеш ли какво? Очаквах това да се случи.
Трябва ли да си наемем адвокат?
Не съдиш Мира Харбърг.
Би било грешно.
Хората се отъждествяват с нея,
защото се доверява на инстинктите си. Свободна е.
Опитахме се да купим свободата й
за нашата марка.
Няма смисъл да се оплакваме.
Значи чакаме?
Колкото иска.
Ами ако тя не се появи?
Много лошо за нас.
Когато снима филм, влиза в алтернативна реалност.
Това отива далеч отвъд киното.
По-близо до сън?
Да. Един хубав ден се събужда.
Балонът се пука. Разсейва се.
Мира Харбърг отново става себе си. Няма измъкване.
Предполагам, че не.
Тя изчезва от фантазиите ти.
Да.
Когато снимките приключат, илюзията изчезва.
Това е много повече от илюзия.
Това е много по-дълбок опит.
Но част от него остава.
Филмите.
Може да си прав.
Когато филмът е завършен,
той поема свой собствен живот.
В това се крие магията им.
Тяхната черна магия.
Ти ги извикваш, те те пробуждат...
и след това те оставят заседнал.
В средата.
Да, някъде между реалността и въображението.
Губиш себе си.
Питай всеки режисьор.
Докато филмите продължават да живеят живота си.
Да, ами... техните животи... често са ужасно скучни.
Без съмнение.
Но това вече не е твой проблем.
И освен това...
Освен това?
Е, ти продължаваш напред.
Преоткриваш измисления си свят.
Да.
Винаги можеш да опиташ.
Няма гаранции.
В този риск е красотата.
Винаги си на една крачка от провала.
На една крачка от застоя в тъпотата на ежедневието.
Ежедневието никога не е скучно.
Но трябва да преодолееш миналото и да го оставиш зад себе си.
Както Мира ме остави?
Полицията нахлува у нас на сватбения ми ден.
Ще си платиш за това.
Мислиш, че е свършило за Вампирите, но аз съм Вампирите
и никога няма да ме хванат.
Бъдете предупредени. Отмъщението ще бъде мое.
Стоп. Може ли да опитаме още веднъж, моля?
Галате, моля те, можеш ли да изчакаш малко преди да стреляш?
И Мира, моля те, изчакай малко преди да паднеш, става ли?
97/1, шести дубъл.
Действие.
Полицията нахлува у нас на сватбения ми ден.
Ще си платиш за това.
Мислиш, че е свършило за Вампирите, но аз съм Вампирите
и никога няма да ме хванат.
Ало?
Здравей, аз съм.
Как си?
Добре.
Децата са щастливи да бъдат в провинцията.
Аз не толкова.
Познай какво?
Свършихме. Завършено е.
В кутията е.
Добре.
Осъзнаваш ли, че не си се обаждал от две седмици?
Бяха трудни две седмици.
Но това свърши. Сега съм по-добре.
Винаги е малко странно, когато всичко приключи.
Мира си тръгна.
И екипът премина към други филми.
Да.
Винаги е една и съща история. Трябва да си свикнал с това досега.
Знам.
Е, може ли да се върнем?
Или трябва да останем с майка ми в провинцията?
Разбира се. Върнете се.
Липсваш ми.
И ти ми липсваш.
Наистина?
Обичам те.
Обичам децата.
Колкото филмите ти?
Повече.
Това не беше честен отговор.
Честен е. Защото заслужаваш истината.
Значи това е новата истина?
Не, винаги е било истината.
Просто...
трябваше да потвърдя тази увереност.
Знаеш ли...
Филмите ме отвеждат толкова далеч.
Но любовта...
винаги ме връща при теб.
Превод на субтитрите: Аделина Чернаева-Йолова