IRMA VEP
Herman říká, že Lily Flowerová musí být sakra sexy,
jinak ji Irma Vep zastíní.
- A to nechceme. - Ne, to vážně ne.
Co na to říkáš?
Je to moc?
Myslím, že ne. Líbí se mi takhle.
Je zlá.
Ano.
Pošlu Hermanovi pár fotek.
Tak ne. Jo, takhle.
Paráda. Ukaž mi tu průhlednost. Jo, paráda.
To jsem zvědavej. Páni.
Paráda. Tohle je zatím nejlepší. Jak jsme to chtěli.
Dělá to tu postavu daleko atraktivnější.
Herman má tak odlišnej přístup, až je to vtipný.
Ale chybí mi René. Tohle je jeho pořad.
- René zmizel. Co naděláme? - Víš ty co? Vsadím se, že se vrátí.
René žije v jiným světě.
Má vizi, která ho přemáhá.
Jako mladší to zvládal.
Teď už ne. Je to smutný.
Zase Herman.
Udělejte víc sexy tu scénu, kde je po zajmutí spoutaná.
To si piš.
Myslím, že má pravdu, v originále je to dost blbý.
Já vím. Ale našla jsem experta.
Naučil mě pár triků.
- Máš provazy? - Prý je to mnohem snazší s páskou.
Přines tu židli.
- Tuhle? - Ne, tu vzadu.
Tak jo. Ty seš Philippe Guerande, jseš za mnou.
Ale já si tě nevšimnu.
Ale napřed ti budu muset spoutat zápěstí.
Udělej to.
Teď mě můžeš přivázat k židli. Pěkně dokola.
- Tentokrát natočím video. - Dobře.
Ahoj, Hermane! Pomoc!
Pomoc!
Koukni se na tohle.
Páni. Nečekala jsem, že si Cynthia užívá spoutání.
Ta si užívá všechno, co její postavě umožní vyniknout.
Nemám jí to za zlý.
- Vypadá úžasně. - Jo.
Určitě nechceš pomoct? Můžu zavolat portýra.
Zvládnu to. V pohodě.
Kdysi jsem se tahala s věcmi mnohem víc.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
- Miro, co tady děláš? - Nejsem si jistá, že jsem Mira.
Někdy mi připadne, že převládá Irma Vep.
- S kým mluvím teď? - S námi oběma.
Posaď se, pokud to duchové dělají.
No, já nejsem tak úplně duch.
- Tak jak ses dostala dovnitř? - Schopnosti.
- Jako třeba? - Schopnost procházet zdmi.
Působivý.
- Zamlouvá se ti Herman? - Není můj typ režiséra.
- Mám ráda Reného. - Chybí mi. Je to jeho projekt.
Žije a dýchá svým vlastním, zvláštním způsobem.
Herman mi připadá docela dobrej.
Líbí se mi jeho sexy interpretace.
- Myslíš tu nekonvenčnost. - Asi jo.
A ta nekonvenčnost tam byla od začátku.
Herman jde v Reného šlépějích.
Což mu lze přičíst k dobru, nemyslíš?
Dáš si?
Pocítila jsi zvláštní energii, když jsi vstoupila.
Vy herečky jste čarodějky.
- A co ty? - Já vlastně nejsem herečka.
- Jsem zpěvačka. - To není tak odlišný.
A na scéně působíš docela sebevědomě.
Píšu písně o svých pocitech.
Nebo o prostých věcech všedního života.
Tak se spojuji se svými posluchači.
- Máš pocit, že to je skutečný život. - Ano.
Zatímco točení filmů je něco jinýho.
Filmy jsou fantazie.
Ale nemůžeš žít ve fantazii, když se skutečnej život rozpadá.
Ne. Svět se neustále proměňuje.
K lepšímu, nebo k horšímu. Ale umění potřebujeme.
- Jsou filmy umění? - Někdy.
Přijdou mi převážně zbytečný.
I Vampýři?
Kdo potřebuje Vampýry 2022? Vážně?
Filmy jsou branou do jakéhosi duchovního světa.
To mi řekl René.
Nevím, jestli to chápu.
Do jakéhosi duchovního světa, do něhož už nemáme přístup.
- Proč ne? - Ztratili jsme víru.
Náboženství nás kdysi spojovalo s posmrtným životem.
Já jsem buddhistka.
- Byla jsi jí vždy? - Ne. Až posledních několik let.
Ale pomohlo mi to odpoutat se od fyzickýho světa.
To je to, co dělají filmy.
Odpoutávají nás od fyzickýho světa.
Většina jich fyzickej svět glorifikuje.
Řeknu to jinak.
Pomáhají nám ho zpochybňovat.
A ty odcházíš jen tak? Nedáš mi pusu?
Víš, že jsem se chtěl rozloučit.
Mám tady svůj talisman.
Dnes ty lidi naučím, jak se dělá film.
- Popřej mi štěstí. - Hodně štěstí, zlato.
- Běž. - Objednej na večer něco k jídlu.
Možná se trochu opozdím, uvidíme.
- Čau. - Miluju tě.
MIRO, UŽ JSI PŘIJELA? MŮŽU TĚ VIDĚT?
Ahoj, tady je Mira. Můžete zanechat zprávu...
Mrcha.
- Díky. - Dobrý den, pane.
Konečně.
Co se stalo?
Jak jsem vysvětlovala tomu pánovi,
Herman mi dal nádherný náhrdelník od Vuittona.
A někdo se nám asi vplížil do apartmánu a ukradl ho.
Takže se tam někdo vloupal, když jste spali.
Bože, to je tak děsivý.
Promluvím s manažerem. Vyšetří to.
PO VÝBUCHU BOMBY V KABARETU
BYLI MORENO S IRMOU PŘINUCENI PŘÍSAHAT SATANASOVI VĚRNOST.
MORENO SVOLÍ, ŽE MU ODEVZDÁ KOŘIST Z LOUPEŽE V TANEČNÍM SÁLE.
PAK POŠLE LILY FLOWER, ABY MU VYZVEDLA PENÍZE Z BANKY.
ALE MAZAMETTE, POMOCNÍK PHILIPPEHO GUERANDA,
JE JIM NA STOPĚ...
MAZAMETTE OKAMŽITĚ PHILIPPEMU OZNÁMÍ, CO VIDĚL.
SPOLEČNĚ POSPÍCHAJÍ DO APARTMÁNU LILY FLOWER...
- Přišli za vámi dva pánové, madam. - Prosím, uveďte je.
Udělejte si pohodlí.
Děkuji, že jste nám věnovala trochu svého času.
Jedná se o nanejvýš naléhavou záležitost.
Právě jste probudil můj zájem.
- Stop! - Stopnuto!
Sakra! Do prdele!
- Takhle ne. - Jinak to nejde.
- Rychleji to nejde. - Jak to myslíte?
I děcko to udělá rychleji nohama.
Jo, ale ta páska nedrží. Nevím proč.
- Cvičili jste to! - Jo, ale ne s páskou.
Co jste kurva použili, toaleťák?
Ne, klasickej provaz. Ne tuhle...
- Zavolám konzultanta přes poutání. - Dobře.
Co je to kurva konzultant přes poutání?
Tohle je Thorvald. Pochází z Norska.
- Dobrý den, já jsem Herman. - Říkejte mi Thor.
Seznámili jsme se na Dark netu.
Poslyšte, jak byste se postavil k tomuhle?
Je připravená na vrcholný zážitek?
Ne, to není třeba.
Philippe je novinář. Není ani profík.
Chápu. Bezvýraznej amatér.
Philippe Guerande je detektiv. A hodně dobrej.
Potřebujeme jen něco efektního,
co neublíží herečce. Jde to nějak udělat?
- Takže, vy jste záskok. - Já jsem Vampýr.
Philippe s Mazamettem mě unesli.
- Jaké máte zkušenosti s poutáním? - Jen úplně základní, řekla bych.
Měla jsem přítele, co na to byl.
Zkoušel mi nasadit pouta, ale bolelo to.
Thore, jak jsem říkala. Tohle je mainstream, takže nic moc šokujícího.
Říkám jen, že existuje široká škála.
Když to budete chtít zesílit,
tak jsou možnosti.
Ne. To není třeba. Takhle to stačí.
Dobrá.
Takže... vy jste domin.
Já jsem Philippe. Jsem nepřítel Vampýrů. Na tom není nic sexuálního.
- To je ale škoda. Vůbec nic? - Ne.
- Dobře. Předvedu vám to. - Dívám se.
Dejte mi ruce. Překřižte je.
Takže, nejprve,
jí spoutám ruce.
A teď,
překřížím pásku mezi jejími ňadry,
uzavřu to překřížení.
- Je to moc utažený? - Ještě trochu a bylo by to moc.
Nakolik je tohle extrémní, na stupnici jedna až deset?
- Jedna. Nanejvýš. - No, jedna bude stačit.
- Jo, rozhodně. - Jo.
- Rozhodně, jo.
- Jedna stačí? - Ano.
Svoje komplice nikdy nezradím.
Když nechcete zavolat Morena, zavolám policii.
Ne! Nevolejte policii.
Právě jsem vyšla z vězení. Nemůžu se tam vrátit.
- Pak tedy víte, co musíte udělat. - Dobře, udělám to.
Moreno, přijď okamžitě za mnou.
Mám důležitou zprávu.
Už jedeme.
Rychle! Dovnitř!
No tak! Přestaňte!
Popadněte je.
Posaďte se.
Posaďte se... Stop!
- Máme to. - V pořádku?
- Označte to. - Mám lepší manévr.
Víte, odtáhnout až nakonec
- a otočit? - Jak je?
- Podvrtla jsem si kotník. - Co?
Netušila jsem, že ta jáma bude tak hluboká.
- Nezapomínáme na něco? - Do prdele.
Promiňte! Pro všechny, tohle byl Gottfriedův poslední záběr!
- Je mi líto! - To je poslední!
Děkuju.
- Děkuju vám všem. - Dobrá práce! Bylo to skvělý.
Jste dobrej chlap, Hermane. O filmech toho moc nevíte...
- Vypadněte kurva odsud! - Ale jste dobrej chlap.
- Obejmu vás. - Ochranka!
Gottfried nás zve na zahradu na drink.
Přijďte, až to sbalíte.
Prošel jsem si rozvrh
a rozhodně potřebujeme víc dní se steadicamem.
Jo, René neměl rád steadicam.
- Proč ne? - Nevím. Není to jeho styl.
- Ale snažil jsem se. - Řekněme jen, že je to můj styl.
Můžeme si promluvit?
- Musíme ještě probrat ty drony. - Jo. Ty drony.
- Kde použije drony? - Já nevím.
- Jak je, chlape? - Nechtěl jsem tě rušit,
protože jsi točil, ale máme problém v hotelu.
V noci zmizel náhrdelník tvé ženy.
- Laurie je zdrcená. - Do prdele! To snad ne!
Hele, ať pro mě řidič přijede ke vchodu, rychle.
- Dobře. - Řekni Gottfriedovi, že se omlouvám.
Ano.
Není vlažný?
Šampaňský na natáčení je obvykle vlažný.
Nebudu vám kecat, při tomhle filmu jsem se nejednou nudil.
Ale po většinu času, díky Renému,
tam byli duchové, a ti mě vedli, abych pokračoval.
Duchové jsou jeho přátelé. Já jeho duchy miluju.
- A oni milují tebe, Miro. - Jo. Já miluju tebe.
K filmu mě přivedla láska ke svobodě.
Nebyly žádný hranice.
Filmařina byla Divokej západ, víte. Občas na to můžete zapomínat.
Ale víte to.
Proč točíme filmy dnes?
- Víte to někdo? - Proč...?
Proč točíme filmy dnes?
Kdo je dnes ochotný pro filmy riskovat život?
Žijeme v nudné, temné, bezvýrazné době.
Kde je smysl pro dobrodružství?
- Kde je chaos? - Tak pojďte! Udělejte ho.
- Ano. - Ano.
Pěkný.
Kde je chaos?
Gottfriede!
Já se snažím zachovat bláznivost tím, že jsem takovou osinou v zadku!
Někteří z vás mě za to nenávidí, ale...
jo.
Možná, že máte pravdu!
Filmu se zmocnil průmysl.
Právníci, big data, franšízy, platformy, cokoli vás napadne.
Ale nezávislý filmy
nejsou o nic lepší, kážou, až je vám z nich špatně.
Film byl dobrej pro zlý kluky a holky,
jako byla Musidora,
jakým býval rock'n'roll.
Přesně tak, Gottfriede!
Zítra tu už nebudu.
Tak alespoň...
to se mnou nebudete muset vydržet.
Na to se napijeme!
- Ať žije chaos! - Pěkný.
PO SVÉM ZATČENÍ
JE IRMA VEP ODSOUZENA NA DOŽIVOTÍ V ALŽÍRSKU.
"A MORENO?"
"DNES RÁNO BYL POPRAVEN."
PŘI NÁSTUPU DO VLAKU IRMA VEP UTEKLA!
NEOHROŽENĚ SE UKRYLA POD VAGÓNEM.
A TEĎ VÁM PŘINESEME VÝŇATEK Z PAMĚTÍ MUSIDORY...
V ten den, kdy mě Feuillade povolal k té děsivé vlakové scéně,
jsem nacvičovala hru Sachi Guitryho.
Bála jsem se ho požádat o volné odpoledne.
Mluvila jsem proto s jeho asistentem.
Neodpověděl mi a musela jsem odejít.
Guitry nacvičoval jinou hru.
Děláte grimasy, abyste upoutal pozornost publika.
- Ne, rozesmívám je. - Ne. Rozesmíváte jich jen pár.
A kdybyste se měl s těmi, kdo se smáli, setkat po představení,
tak byste se styděl, že jste je rozesmál.
- Musidoro! - A navíc...
- Musidoro! - Jste si osvojil zlozvyk...
Nakonec mě asistent našel se špatnou zprávou.
- Co říkal? - Chtěl dát svolení.
Řekl jsem, že kvůli filmu, a otočil.
Mrzí mě to. Ale víte, jaký je.
Ano. Ne moc otevřený vyjednávání.
Šla jsem rezignovaně panu Feuilladovi říct, že točit nemůžu.
Raz, dva.
Nacvičoval apačský tanec.
Raz, dva.
Omlouvám se, Monsieur Feuillade!
Sacha Guitry mi dnes nedovolí točit.
- A pročpak? - Přesně ve čtyři mě bude potřebovat.
Ve čtyři odpoledne?
Bez obav. Budete tam do tří. Nejpozději v 15:30.
Běžte si pro kostým. Tamtudy. Pospěšte si.
Cestou scénu vysvětlil.
Irma Vep se ukryje pod vlakem, pak spadne vyčerpaná na koleje.
Vlak burácí nad ní. Úžasná scéna.
Tohle děvče spadne na koleje?
Rozhodně.
Raději ona než já. Musí ustát dvanáct vagónů!
- Vlak pojede za pět minut. - A ručím za to, že pojede na čas.
- Jsem připravený to nastavit. - Jste na místě?
Musidoro, běžte hned na to. Lehněte si.
Trochu dál.
- Pospěšte si, vlak přijede načas. - Blíž ke kolejím.
To je ono. Dobře.
Můžete mi někdo podat megafon?
- Marie, postavte stativ. - Musidoro, není se čeho bát.
Na místa, všichni! Musidora podstupuje velké riziko!
Lehla jsem si na zem. Vagóny projížděly nade mnou.
Byla jsem vězněm mezi koly.
Když vlak zrychlil a do tváře mě udeřil poryv větru,
začala jsem počítat vagóny, aby se mi netočila hlava.
Úžasný!
To bylo parádní!
Paráda! Bylo to skvělý.
Bravo!
Počkejte, až to uvidíte na velkým plátně!
Teď se můžete vrátit k nácviku představení Sachi Guitryho.
Děkuji vám. Běžte!
Je jasné, že jsem nikdy nemohla říct ne Feuilladovi,
který mi dal mou nejlepší roli.
Promiň, že jedu pozdě. Gottfried udělal pořádnej výstup.
Slyšela jsem.
Zavírají kuchyň. Mám ti objednat?
Můžu si dát grilovanou rybu a salát?
Když nebudou mít grilovanou rybu, tak jen steak.
Středně propečený.
- Vítejte. - Dobrý večer.
Páni.
- To je ale romantický. - Snažím se.
Znamená to, že máš nějakou hroznou zprávu?
Bohužel nejsi daleko od pravdy.
Takže, kapustový salát,
- grilovaná ryba. - Dobrou chuť.
Tak co?
- Mám se bát? - Ano.
No,
není to zas tak špatná zpráva.
Je to i dobrá zpráva.
Pro mě je to dobrá zpráva, a pro tebe možná ne moc dobrá.
- Já nevím. - Co nevíš?
- Jestli ti na mně záleží. - Regino, záleží mi na tobě.
Čím víc tě znám, tím víc mi na tobě záleží.
- A co ty? - Já jsem fanynka, pamatuješ?
Bývalas fanynka. Teď už mě znáš.
- Jsem, doufám, skutečná osoba. - Já myslím, že je to naopak.
Vzhlížím k tobě.
Zvládáš ty celebritní sračky jako nic.
Přestaň. Dost chvály. Dojímáš mě. Díky.
Můžeme si dát další? Dík.
Ty mě potřebuješ.
Potřebuješ v životě povýšeneckýho filmovýho maniaka.
- Poradím si. - Ty si poradíš, až tu nebudu?
- A to bude kdy? - Teď ještě ne.
- Ale můj celovečerák se uskuteční. - Cože?
Začneme točit začátkem příštího roku.
- To je bomba! - Ale já s tebou zůstanu,
dokud tento film nedokončíme a pak se vytratím.
- Kolik je ti? - Je mi 25.
Dvacet pět? To je na celovečerák strašně nízkej věk. Páni!
- Asi jsem měla jen štěstí. - Ne.
Zasloužíš si mít štěstí.
To je on, že?
- To je on. - Ten bude stačit.
Jo, potřebuju ho...
- Já taky. - Jo.
- Děkuju. bylo to moc hezký. - Samozřejmě.
- Hezky se vyspi. - Dobře.
Právě jsem Miře řekla, že odejdu.
Nebylo jí to jedno, ale nebyl to pro ni šok.
Zjistila jsem, že mi bude chybět víc než já jí.
Já nevím.
Samozřejmě, že jsem do ní blázen.
Je to Mira Harbergová. Ona je kurva bohyně.
Jo, asi bych se od ní nechala ošukat, ale ne, jsem moc bázlivá.
Žijeme v odlišných světech.
Ošukala by mě, a co pak? Dělám na svým filmu.
Budu muset odejít a bude to bolestný.
Zítra nás přestěhují. Rafinovaný.
Můžeme taky změnit hotel, jestli chceš.
Ví o tom Mira?
Pokud vím, tak ne. Jenom produkce.
- Měla by takovou radost. - Proč to říkáš?
Moje neštěstí. Její pomsta.
Ale miláčku, jsi k ní moc příkrá.
Ona byla příkrá ke mně, a teď má škodolibou radost.
Je tak naštvaná, že jsme zamilovaní.
To by tě teď mělo trápit ze všeho nejmíň.
Pojď sem.
Zítra spolu půjdeme do města
a vybereme něco, díky čemuž zapomeneš
na ten nesmysl.
Hermane, ty seš blázen. Je tak drahej.
To není o penězích.
Ty to víš. Víš, o čem to je?
- O nás? - Abychom byli šťastní.
A ty jsi teď smutná.
Co záleží na tom, co si myslí Mira? Do prdele s Mirou, ne?
Do prdele s Mirou.
Takže vy jste ta nechvalně proslulá Irma Vep.
Myslím, že nevíte, proti komu stojíte.
Teď jste mým zajatcem. Posaďte se.
Myslím, že nevíte, proti komu stojíte.
Jade?
- Nevěděla jsem, že jste v Paříži. - Jsem tu a nejsem tu.
Stejně jako vy.
Teď jsem Reného strážný anděl.
Tak v tom uboze selháváte.
Vypadá zničeně.
Snažila jsem se ho povzbudit, ale je to hrozně těžký.
- Myslela jsem, že se na něj zlobíte. - To ano.
Obviňuje mě z našeho rozvodu, ale já ho dávám za vinu jemu.
Čekala jsem jen na jedno slovo, ale nikdy nepřišlo.
Ten film, Irma Vep, je teď to jediné, co z našeho vztahu zbylo.
A vy to chcete ochránit.
Filmy mě už moc nezajímají.
Kdysi patřily k mému životu.
Ale to je minulost.
- Tak co přítomnost? - Skutečnej život.
Být dobrým člověkem. Pomáhat, kde můžu.
- A René potřebuje ochranu? - Před sebou samým.
- Dáte si? - Ano.
Děkuju.
Můžu se vás na něco zeptat?
Cítím takovou zvláštní vinu za to, že jsem Irma Vep.
- A proč? - Jsem zápaďačka.
Vlastně, jsem Švédka.
Ale asi jsem se stala americkou herečkou.
Jste s tím v pohodě?
Švédka, Američanka, to je jedno. Toulání mi nevadí.
O tom herci jsou.
Ale to jsem já. Říkala jsem si, jestli...
Jestli?
Irma Vep byla čínská postava.
A s tím je spojená celá kulturní apropriace.
A já tak úplně nevím, co si s tím počít.
Nejsem si jistá, jestli jsem to správně uchopila...
Jestli dělám správnou věc.
Irma Vep není tak úplně čínská postava.
Vy jste ji redefinovala.
Dělala jsem, co jsem mohla,
aniž bych věděla, kam vlastně směřuju.
- Chcete vědět proč? - Jistě.
Protože jsem na sebe nikdy nepohlížela jako na čínskou herečku.
Vyrůstala jsem ve Velké Británii. Má rodina je ze Šanghaje.
A většinu filmů jsem natočila v Hong Kongu,
To dává mé identitě vrstvy. Otevírá mě to světu.
A doufám, že to ze mě dělá lepšího člověka.
Takže je v pořádku, abych byla Irmou Vep?
Ano, pokud dovolíte, aby se vás zmocnila.
Potřebuju Reného.
Musí se vrátit a seriál dokončit.
Proto jste přišla?
To po mně chtěla Irma Vep.
Vy nemáte ráda Hermana?
S Hermanem nemám žádnej problém.
Je z jiné planety.
A nevadí vám, že vám ukradl přítelkyni?
Ne.
- Překonala jsem to. - O tom pochybuju.
Ukradla jste Lauřin náhrdelník, takže si myslíte, že jste si kvit.
Byla to hloupost. Vrtoch.
A nakonec mi to neudělalo ani radost.
- Ani se to tím neuzavřelo. - Herman to prostě nechápe.
René má s Irmou Vep duchovní spojení.
Cítím to pokaždý, když jsem jí.
Musí překonat svoje démony a přijít tento pořad dokončit.
Jsem připravená za to bojovat.
Tak bojujte. Chcete Reného, budete mít Reného.
On kříčí, že?
Obrátil se proti vlastnímu filmu. Ničí ho.
Tak vy jste ta nechvalně proslulá Irma Vep.
Teď jste má.
Nebraňte se tomu.
Odevzdejte se.
VAMPÝR IRMA VEP
Miro.
- Co tu děláte? - Nevypadáte překvapeně.
Dějí se divné věci.
Mně taky. Zmizel jste.
Potřebuju pauzu, jak říká můj doktor.
- Máte depresi? - Ne. Vlastně...
ano.
Ale to není všechno.
Ztratil jsem důvěru.
- Sám v sebe? - Ne.
- Tak ve mě? - Ne. Ve filmařinu.
Ale zdá se...
že to byla chyba.
Proč?
Jak jste se dostala dovnitř?
Po střeše.
Vidíte.
Nakonec...
jste se stala Irmou Vep.
Něco se stane, když obléknu ten kostým.
Samozřejmě. Stanete se jí.
Stanete se jakoukoliv postavou, když s ní žijete dost dlouho.
Ne, Irma Vep je jiná.
Je duše, která se potuluje...
a hledá hostitele.
- Tím hostitelem bych mohla být já. - Správně, ano.
Ale mohl bych to být i já.
Nebo Regina.
Mluví Regina poslední dobou divně?
Vlastně, říkala nějaký divný věci
o tom, že filmy jsou magický rituály.
Jak vzývají Lucifera.
Řekla vám, že Lucifer je světlonošem, že?
Ano.
To mluví Irma Vep.
Vep film pronásleduje už téměř století.
Mění svou postavu,
objevuje se nově v každé generaci.
Ale, kupodivu, zůstává stále stejná
a nikdy neztrácí svou auru.
- Je zlá. - Ne.
Není zlá, je duch.
A duchové nejsou dobří, ani zlí.
Jsou to jen duchové. Film ji probudil.
Stejně jako média vyvolávají duchy, aby znovu navázala spojení.
A Musidora
s Louisem Feuilladem vyvolávali Irmu Vep,
a ona prodlévala.
Je stále s námi.
Ona je nesmírně mocný duch.
Může se obrátit proti vám.
- Proč by to dělala? - Černá magie.
Nelze ji ovládnout. Hraje si s vámi.
Berete antidepresiva?
- Ano. - Taky byste neměl pít.
To nejde dohromady.
Ale komu na tom záleží?
Mně na tom záleží.
Chci, abyste si to rozmyslel.
Nikdo jiný ten seriál nedokončí. Prostě to nedává smysl.
Je to váš projekt, váš štáb. Vaši herci. Je to...
vaše černá magie.
Herman dokončí tuto epizodu.
A vy se vrátíte.
Myslíte, že je to správný?
Jsem si tím jistá.
Udělej to, René.
DO DOUPĚTE VAMPÝRŮ VSTOUPÍ ZÁHADNÁ ŽENA...
"TEN HLAS..."
IRMA VEP JE ZPĚT!
- Připraveni? - Ano, jděte na to.
Výborně.
Promiňte, poslední zkouška.
Uděláme poslední zkoušku. Pamatujte, jste opilí, hluční.
Jste plní života.
A když poznáte Irmu Vep, tak se utrhnete z řetězu.
Dobře? Poslední zkouška.
Připravte se.
Akce!
JIŽ BRZY STRAŠLIVÁ SVATBA
Překlad titulků: Miroslav Kokinda