Херман казва, че Лили Флауър трябва да е дяволски секси.
В противен случай тя ще бъде засенчена от Ирма Веп.
- А ние не искаме това. - Не.
Какво мислиш? Прекалено много?
Не мисля. Харесвам я така. Тя е лоша.
Да.
Нека изпратя на Херман няколко снимки. Така че...
Не. Да. Прекрасно. Покажи ми прозрачността.
Страхотно.
Време беше.
"Много щастлив.
Любимият досега, това, което имахме предвид, прави героя далеч по-атрактивен."
Херман има толкова различен подход. Някак забавен е.
Но ми липсва Рене. Това е неговото шоу.
- Рене е изчезнал. Какво можем да направим? - Знаеш ли? Обзалагам се, че ще се върне.
Рене живее в различен свят. Той има визия. Той е завладян от нея.
Когато беше по-млад, можеше да се справи. Вече не. Тъжно.
Отново Херман.
"По-секси сцена с вързване, когато я хванат."
Сигурна съм. Предполагам, че е прав.
- Доста скучно е в оригинала. - Знам.
Но намерих експерт, който ме научи на няколко трика.
- Имаш ли въжета? - Казва, че с тиксо е много по-лесно.
- Хвани този стол. - Този ли?
Не. Онази отзад.
Добре, ти си Филип Геранд. Ти си зад мен, но аз не те забелязвам.
Но първо ще трябва да ти завържа китките.
Направи го.
Сега можеш да ме вържеш за стола.
Около. Да.
- Този път ще направя видео. - Добре.
Здравей, Херман. Помощ.
Ей. Виж това.
Не очаквах Синтия да си пада по вързване.
Тя харесва всичко, което кара характера й да се откроява.
Не я виня. Тя изглежда невероятно.
Да.
Сигурен ли си, че не искаш помощ? Мога да се обадя на пиколо.
Добре съм. Справяла съм се с много по-лошо в моето време.
- Лека нощ. - Лека нощ.
- Мира, какво правиш тук? - Не съм сигурна, че съм Мира.
- Понякога все едно Ирма Веп поема. - С кого говоря сега?
- И двете. - Сядай.
- Ако това е нещо, което призраците правят. - Е, аз не съм точно призрак.
- Как влезе тогава? - Силите.
- Като? - Като да минаваш през стени.
- Впечатляващо. - Харесваш ли Херман?
Той не е моят тип режисьор. Аз харесвам Рене.
Той ми липсва. Проектът е негов.
Той го живее и диша по свой странен начин.
Херман изглежда достатъчно приличен. Харесва ми сексапилния обрат, който внася.
- Имаш предвид перверзното. - Предполагам.
И перверзното беше там от самото начало.
Херман следва стъпките на Рене, което е в негова чест, не мислиш ли?
Искаш ли една?
Усетих нещо странно, когато влезе в стаята.
Вие, актрисите, сте вещици.
Ами ти?
Не съм актриса. Аз съм певица.
Не е толкова различно. Изглеждаш доста уверена на снимачната площадка.
Пиша песни за чувствата си или за прости неща от ежедневието.
- Така се свързвам с аудиторията си. - Чувстваш, че това е истинският живот.
- Да. - Докато правенето на филми е нещо друго.
Филмите са фантазия,
но не можеш да живееш във фантазия, когато реалният свят се разпада.
Не, светът е постоянно в движение, за добро или лошо. Но ни трябва изкуство.
Филмите изкуство ли са?
- Понякога. - Намирам ги за почти безсмислени.
Дори Вампирите?
Кой се нуждае от Вампирите през 2022? Сериозно.
Филмите са портал към някакъв духовен свят.
Рене ме научи на това.
Не съм сигурна, че разбирам.
Някакъв духовен свят, до който вече нямаме достъп.
- Защо е така? - Изгубихме вярата си.
Религията някога ни свързваше със света отвъд.
- Аз съм будистка. - Винаги ли си била?
Не. Само през последните няколко години.
Но това ми помогна да се откъсна от материалния свят.
Това правят филмите. Те ни отделят от материалния свят.
- Повечето от тях славят материалния свят. - Нека го кажа по друг начин.
Помагат ни да го поставим под въпрос.
И си тръгваш просто ей така, без да ме целунеш?
Знаеш, че щях да се сбогувам. Тук е талисманът ми.
Трябва да науча тези хора как да правят филм днес.
- Пожелай ми късмет. - Късмет, бебчо. Тръгвай.
Поръчай храна за нас тази вечер. Може да закъснея малко. Не съм сигурен.
- Чао. - Обичам те.
ПРИСТИГНА ЛИ? МОЖЕ ЛИ ДА ТЕ ВИДЯ?
Здравейте. Тук е Мира. Можете да оставите съобщение...
Кучка.
- Благодаря. - Здравейте, сър.
Какво се е случило?
Опитвах се да обясня на господина.
Херман ми даде зашеметяващата си огърлица на "Луи Вютон".
Не знам. Някой се е промъкнал в апартамента и я е откраднал.
- Значи някой е влязъл, докато си спяла? - Това е толкова зловещо.
Ще говоря с мениджъра. Те ще го разследват.
След бомбардировката в кабарето Морено и Ирма Веп
бяха принудени да се закълнат във вярност към Сатанас.
Морено се съгласява да даде на Сатанас плячката от обира в балната зала.
След това изпраща Лили Флауър да вземе пари от банката.
Но Мазамет, помощникът на Филип Геранд,
е по следите им...
Мазамет незабавно докладва какво е видял на Филип.
Заедно те се втурват към апартамента на Лили Флауър...
- Двама господа за вас, госпожо. - Моля ви, представете ги.
Настанете се удобно.
Благодарим ви, че ни отделихте момент от времето си.
Това е най-неотложният въпрос.
Сега предизвикахте интереса ми.
Стоп. По дяволите.
- Това не работи. - Невъзможно е.
- Не мога да го направя по-бързо. - Какво искаш да кажеш?
- Дете може да го направи по-бързо с крака. - Да, но тиксото не залепва.
- Не знам защо. - Ти репетира.
- Да, но не и с тиксото. - Какво използва? Тоалетна хартия?
Не. Въже. Класическо въже. Не и това.
- Нека извикам консултанта по вързване. - Добре.
Какво е консултант по връзване?
Това е Торвалд. Той идва от Норвегия.
- Хей, как я караш? Херман. - Добре. Наричай ме Тор.
- Срещнахме се в тъмните мрежи. - Слушай, как ще подходиш към това?
- Готова ли е за върховното преживяване? - Не. Няма нужда от това.
Филип, той е журналист. Дори не е професионалист.
Разбирам. Жалък аматьор.
Филип Геранд е детектив и много добър при това.
Виж, всичко, от което се нуждаем, е нещо, което изглежда готино
и няма да навреди на актрисата.
- Може ли да го направим? - Значи ти си заместникът?
Аз съм Вампирът. Филип и Мазамет ме отвлякоха.
- Какъв е опитът ти с връзването? - Много базов, бих казала.
Имах приятел, който го харесваше и опита да ми сложи белезници, но ме болеше.
Тор, казах ти, това е мейнстрийм. Така че нищо твърде шокиращо, моля те.
Просто казвам, че има широк обхват.
Ако искате да увелича силата, има опции.
Не. Няма нужда от това. Силата е достатъчна.
Добре. Значи ти си доминаторът.
Аз съм Филип. Аз съм врагът на Вампира, така че няма нищо сексуално в това.
Колко жалко. Нищо?
- Не. - Не? Добре, нека ти покажа.
- Гледам. - Просто ми дай ръцете си. Кръстосай ги.
Така, първо вързвам ръцете й.
И сега, просто кръстосвам връзките между гърдите й.
Затварям кръста.
- Твърде стегнато? - По-стегнато би било твърде много.
Колко крайно е по скалата от едно до десет?
- Едно, максимум. - Едно става.
- Да, напълно. Перфектно. Да. - Да.
- Едно е добре. - Да.
Никога няма да предам съучастниците си.
Ако не искаш да се обадиш на Морено, ще се обадя в полицията.
Не се обаждай в полицията. Току-що излязох от затвора. Не мога да се върна.
- Тогава знаеш какво трябва да направиш. - Добре, ще го направя.
Морено. Ела веднага у нас. Имам важни новини.
На път сме.
Приберете го.
Стоп. Имаме го.
Стоп!
Маркирай го.
Мисля, че имам по-добро движение, нали знаеш.
Като да дърпаш надолу в края и да го завъртиш.
- Изкълчих си глезена. - Какво?
Нямах представа, че ямата ще е толкова дълбока.
Забрави нещо.
По дяволите.
Извинявайте. Това беше последният кадър на Готфрид.
Извинявайте.
- Добра работа. - Благодаря.
- Благодаря на всички ви. - Свършихте страхотна работа.
Ти си добър човек, Херман.
- Не знаеш много за филмите. - Разкарай се от тук.
- Но ти си добър човек и спорим. - Охрана.
Готфрид предлага напитки в градината.
Присъединете се, когато приключите.
Прегледах графика и мисля, че определено се нуждаем от повече фиксирани кадри.
- Да, Рене не харесваше фиксирани кадри. - Защо не?
Не съм сигурен. Не е в неговия стил, но опитах.
Нека просто кажем, че това е моят стил.
Може ли да поговорим?
- Все още трябва да обсъдим дроновете. - Да.
- Къде ще използва дроновете? - Не знам.
Какво става, човече?
Не исках да те безпокоя, докато снимаш,
но имаме проблем в хотела.
Огърлицата на жена ти изчезна снощи.
- Лори е съкрушена. - По дяволите. Хайде, човече.
Хей, кажи на шофьора да ме чака отпред, веднага.
Добре.
Кажи на Готфрид, че съжалявам.
Не е хладко. На снимачната площадка шампанското обикновено е изстудено.
Няма да ви заблуждавам.
Отегчих се повече от веднъж в шоуто,
но през повечето време, благодарение на Рене, призраците бяха там.
Те ме движеха.
Призраците са му приятели. Обичам призраците му.
- И обичам теб, Мира. - Обичам те.
Това, което ме доведе в киното, беше чувството за свобода.
Нямаше граници.
Киното беше Дивият Запад. Може да го забравяте понякога.
Но знаете.
Защо правим филми сега?
- Някой? - Защо? Защо правим филми сега?
Кой е готов да заложи живота си за филми?
Живеем в скучни, тъмни, глупави времена.
Къде е чувството за приключение?
Къде е хаосът?
- Да. - Да.
- Хубаво. - Къде е хаосът?
Опитвам се да запазя този луд живот, като бъда такъв трън в задника.
Някои от вас ме мразят за това.
Но да. Може би сте прави.
Индустрията превзе киното.
Адвокати, големи пари, франчайзи, платформи, каквото се сетите.
Но независимите филми не са по-добри.
Те проповядват, докато не ви писне от тях.
Киното беше за лоши момчета и лоши момичета,
като Мусидора,
както беше в рокендрола.
Правилно, Готфрид.
Утре няма да ме има.
Така че поне няма да се налага да ме търпите.
Да пием за това.
Наздраве, хора.
След ареста си Ирма Веп е осъдена на доживотен затвор в Алжир.
"А Морено?"
"Той беше екзекутиран тази сутрин."
Но докато се качва на борда, Ирма Веп избягва!
Безстрашно, тя се скрива под мотриса.
А сега ще ви покажем откъс от мемоарите на Мусидора...
Денят, в който Фьойлад искаше от мен да снимам ужасната сцена с влака,
репетирах ревю на Саша Гитри.
Треперех при мисълта да поискам свободен следобед.
Затова накарах асистента му да го попита.
Щях да си тръгвам, нямаше новини. Гитри репетираше друга пиеса.
Използваш неподходящи драматични жестове.
Не гримаснича! Карам хората да се смеят!
Не. Много малко хора се смеят.
И ако се срещнеш с тези, които се смеят, след шоуто,
ще бъдеш посрамен да видиш кого забавляваш.
Мусидора!
Накрая асистентът му се върна с лоши новини.
Какво каза той?
Когато му казах, че ще си тръгнеш, за да снимаш филм, той отказа.
Извинявай. Но ти знаеш какъв е.
Да. Не е много отворен за преговори.
Разочарована, отидох да кажа на Фьойлад, че не мога да снимам днес.
Той репетираше танца на апачите в студиото на "Гомон".
Съжалявам, мосю Фьойлад.
Гитри не ми позволява да снимам днес.
Защо не?
Нуждае се от мен точно в 16:00 часа.
16:00 часа?
Няма проблем. Ще си там до 15:30 ч.
Облечи костюма.
Оттам. Бързо!
По пътя Фьойлад ми обясни сцената.
Ирма Веп се крие под вагон на влака.
Изморява се бързо и пада на релсите.
Влакът преминава с грохот над нея.
Беше коварна сцена.
- Това момиче ли отива на релсите? - Да.
По-добре тя, отколкото аз! Да издържи 30 вагона!
Бързо, влакът идва след пет минути!
И гарантирам, че ще е навреме!
Готови за снимки.
На позиция ли сме?
Няма да чакаме техниците.
- Мусидора, легни. Добре. - Малко по-назад.
Побързай. Влакът ще дойде навреме.
По-близо до релсите.
Там.
Може ли да си взема мегафона?
Някой?
Мари, дръж статива стабилно.
Мусидора, няма от какво да се страхуваш.
Всички на позиции!
Мусидора рискува живота си!
Аз лежах на земята,
докато железопътните вагони минаваха над тялото ми.
Бях затворник между колелата.
Колкото по-бързо вървеше влакът, толкова повече вятърът удряше лицето ми
и започнах да броя вагоните, за да се преборя със замайването.
Беше изумително.
Много впечатляващо.
Каква смелост, Мусидора!
Каква смелост!
Браво!
Ще бъде завладяващо на екрана!
Сега бягай на репетицията си с Гитри.
Благодаря. Хайде, върви.
Наистина не можех да откажа нищо на Фьойлад.
Той ми даде най-великата ми роля.
Съжалявам, че закъснях. Готфрид направи голямо шоу.
Така чух.
Затварят кухнята. Искаш ли да поръчам за теб?
Може ли риба на скара и салата?
Ако нямат риба на скара, само пържола, средно опечена.
- Добре дошли. - Добър вечер.
- Колко романтично. - Опитвам се.
Това означава ли, че имаш ужасни новини?
За съжаление, не си далеч от истината.
Значи салата от зеле, риба на скара.
Наслади се.
- Е, трябва ли да се страхувам? - Да.
Добре, не. Е, това не е точно лоша новина.
Това също е и добра новина. Това е добра новина за мен.
Може би не толкова добра за теб.
- Не знам. - Какво не знаеш?
- Дали те е грижа за мен. - Реджина, грижа ме е за теб.
Колкото повече те опознавам, толкова повече ме е грижа.
- Какво за теб? - Аз съм фен. Помниш ли?
Ти беше фен. Сега ме познаваш.
- Аз съм, надявам се, истински човек. - Мисля, че е обратното.
Искам да кажа, че те взимам за пример. Ти се справяш с известността с лекота.
Спри. Стига с похвалите. Плашиш ме. Благодаря.
Може ли още една? Благодаря.
Нуждаеш се от мен. Нуждаеш се от самодоволен филмов маниак в живота си.
- Ще се справя. - Ще се справиш ли? Когато си тръгна?
И кога е това?
Скоро. Моят филм се случва.
- Какво? - Започваме да снимаме догодина.
Това е лудост.
Но ще остана с теб, докато приключиш с шоуто.
- И след това изчезвам. - На колко години си?
- На 25. - 25?
Това е ужасно рано за първи филм.
- Предполагам, че просто извадих късмет. - Не, заслужаваш да си късметлийка.
- Благодаря ти. Това беше толкова мило. - Разбира се.
- Чао. - Добре.
Току-що казах на Мира, че си тръгвам.
Имаше възражения, но не беше в шок.
Бих казала, че ще ми липсва повече, отколкото аз на нея.
Не знам.
Да, разбира се, че си падам по нея.
Тя е Мира Харбърг. Тя е богиня.
Да, предполагам, че щях да й позволя да ме чука, но сега съм твърде уплашена.
Живеем в различни светове. Искам да кажа, че тя ще ме чука.
И после какво? Правя си филма.
Ще трябва да си тръгна и ще бъде болезнено.
Утре ще ни преместят. Уредено е.
Можем да сменим и хотела, ако това искаш.
- Мира знае ли за това? - Не, доколкото знам. Само продукцията.
- Ще е толкова щастлива. - Защо казваш това?
Моето нещастие, нейното отмъщение.
Хайде, бейби. Твърде груба си с нея.
Тя беше сурова с мен. А сега злорадства.
Тя е толкова ядосана, че сме влюбени.
Това трябва да е най-малкото ти притеснение в момента. Ела.
Казвам ти и аз да слезем утре
и да избера нещо, което ще ти помогне да забравиш за тези глупости.
Херман, ти си луд. Това е толкова скъпо.
Не става въпрос за парите. Знаеш го. Знаеш ли за какво става въпрос?
- За нас. - За нас.
Да бъдеш щастлива, а сега ти си тъжна. На кого му пука какво мисли Мира?
Майната и на Мира. Нали?
Значи вие сте скандалната Ирма Веп.
Не мисля, че знаете срещу кого се изправяте.
Сега сте моя пленница. Седнете.
Харесва ли ви или не.
Не мисля, че знаете срещу кого се изправяте.
Джейд.
Не знаех, че си в Париж.
Тук съм и не съм тук. Точно като теб.
Тези дни съм ангел-пазител на Рене.
Тогава се проваляш мизерно. Прилича на смъртник.
Опитвах се да го надъхам, но това е трудна работа.
- Мислех, че си му ядосана. - Да.
Обвинява мен за развода ни, но аз виня него.
Чаках само дума. И никога не я чух.
Сега филмът "Ирма Веп" е всичко, останало от връзката ни.
- И ти искаш да го защитиш. - Вече не ми пука много за филмите.
Едно време те бяха част от живота ми.
Но това е минало.
- Какво ще кажеш за настоящето тогава? - Истинският живот?
Да бъда добър човек, да помагам, когато мога.
- А Рене се нуждае от защита. - От самия него.
- Искаш ли малко? - Да. Благодаря.
Може ли да ти задам един въпрос?
Имам странна вина, че съм Ирма Веп.
И защо е така?
Аз съм западняк. Всъщност съм шведка.
Но предполагам, че съм станала американска актриса.
Чувстваш ли се удобно с това?
Шведска, американска, каквато и да е. За мен е без значение.
Такива са актьорите. Но това съм само аз. Чудех се дали...
Ако?
Ирма Веп беше китайска героиня
и цялото това нещо с културното присвояване,
не съм сигурна какво да правя с него.
Не знам дали съм на правилната страна. Не съм сигурна, че постъпвам правилно.
Ирма Веп не е точно китайски герой.
Е, ти го предефинира.
Направих каквото можах, без да знам накъде отивам.
- Искаш ли да знаеш защо? - Да.
Защото никога не съм се виждала като китайска актриса.
Израснах във Великобритания. Семейството ми е от Шанхай.
Направих повечето филми в Хонг Конг. Това дава слоеве на моята идентичност.
Това ме отваря към света.
И да се надяваме, че това ме прави по-добър човек.
Значи е добре за мен да бъда Ирма Веп?
Да. Стига да се оставиш да бъдеш завладяна от нея.
Нуждая се от Рене.
Трябва да се върне и да довърши сцените.
- Затова ли дойде? - Това искаше Ирма Веп от мен.
- Не харесваш ли Херман? - Нямам никакви проблеми с Херман.
Той е от друга планета.
И нямаш нищо против да открадне приятелката ти?
Не.
- Преживях го. - Имам съмнения.
Откраднала си огърлица на Лори. Мислиш, че сте квит.
Това беше глупаво нещо, прищявка.
В крайна сметка не получих удоволствие от това.
- Нито сложи край. - Херман просто не схваща.
Рене има духовна връзка с Ирма Веп. Усещам го всеки път, когато съм нея.
Той трябва да преодолее демоните си и да дойде и да завърши шоуто.
- Готова съм да се боря за това. - Ами бори се.
Искаш Рене? Ще имаш Рене.
Преглежда последната си редакция в момента.
Обърна се срещу собствения си филм, унищожава го.
Значи вие сте скандалната Ирма Веп. Сега сте моя.
Не се борете с това. Отпуснете се.
ВАМПИР ИРМА ВЕП
Мира? Какво правиш тук?
- Не изглеждаш изненадан. - Странни неща се случват.
И при мен.
- Изчезна. - Докторът каза, че имам нужда от почивка.
- Депресиран ли си? - Не.
Да, но не е всичко.
Загубих увереност.
- В себе си? - Не.
- В мен тогава? - Не.
В правенето на филми.
Но изглежда, че съм сгрешил.
- Защо? - Как влезе?
Покривът.
Виждаш ли, ти се превърна в Ирма Веп.
Нещо се случва, когато сложа костюма.
Разбира се. Ти се превръщаш в нея.
Въплъщаваш се във всеки герой, ако живееш с него достатъчно дълго.
Не. Ирма Веп е различна.
Тя е душа, която плава наоколо, търсеща приемник.
- Приемникът съм аз. - Точно сега, да. Но може да съм аз.
Или Реджина.
Реджина говореше ли странно напоследък?
Всъщност, тя каза някои странни неща, че филмите са магически ритуали.
Как те викат Луцифер.
Тя ти каза, че Луцифер е носител на светлина, нали?
- Да. - Говори Ирма Веп.
Душата и обитава киното в продължение на век.
Тя е променяща формата си, преоткрива себе си във всяко поколение,
но странно винаги остава същата
и никога не губи аурата си.
- Тя е зла. - Не.
Не. Тя не е зла. Тя е дух.
А духовете не са добри или лоши. Те са просто духове.
Киното я събуди по същия начин, както медиумите викат мъртвите да се свържат.
И Мусидора, и Луи Фьойлад извикаха Ирма Веп.
И тя се задържа. Остана с нас.
Тя е много могъщ дух.
Тя може да се обърне срещу теб.
- Защо би го направила? - Черна магия, няма контрол над нея.
Играе си игрички с теб.
На антидепресанти ли си?
- Да. - Тогава не трябва да пиеш.
- Те не се смесват. - Но на кого му пука?
На мен ми пука.
Искам да си промениш мнението.
Никой друг не може да завърши тази сериал. Просто няма смисъл.
Това е твоят проект. Твоят екип, твоят актьорски състав.
Това е твоята черна магия.
Херман ще довърши този епизод, а ти се върни.
Мислиш ли, че това е правилното нещо?
Сигурна съм, че е така.
Направи го, Рене.
Мистериозна жена влиза в бърлогата на Вампирите...
"Този глас..."
Ирма Веп се върна!
Три седмици по-късно...
- Готови ли сте? - Да, хайде.
Страхотно.
Извинете, една последна репетиция!
Правим последна репетиция. Помнете, че сте пияни. Шумни сте.
Живи сте!
И когато разпознаете Ирма Веп, тогава полудявате. Ясно?
Последна репетиция!
Пригответе се.
Действие!
ОЧАКВАЙТЕ СКОРО УЖАСНАТА СВАТБА