IRMA VEP
Promiň.
Neruším?
Rád trávím čas na scéně, než přijde štáb a promění ji v chaos.
Já taky.
Musím si tu připadat, jako by to bylo skutečné.
Musím si být jistý, že tu straší.
Promiň, cítím se bezpečněji, když na mě nemíříš zbraní.
- To jsem tak nebezpečná? - Pro mě jsi Irma Vep.
Takže ano, jsi nebezpečná.
Jo, ale mimo scénu jsem milý člověk.
Pro mě ne. Možná později.
Až natáčení skončí.
Takže...
- máte pocit, že tu straší? - Na scéně?
Scény jsou většinou bezduchý.
- Ale tato ne. - Jo, máš tu opravdového ducha...
se zbraní.
Miro, věříš na neviditelné?
Neviditelné.
Asi ano, záleží na tom, čemu říkáte neviditelné.
Věci, které existují,
ale nevidíte je.
Jako třeba co?
Jako třeba...
wi-fi.
- Wi-fi. - Jo.
- Wi-fi. Jo. - Jistě.
Jo.
Ale pak, někdy mám pocit, že tam není
a nefunguje.
A na neviditelného entity?
Jakože místo má jakousi duši?
- Nebo ne. - Kterou člověk nevidí, ale cítí.
- Ano. - Věřím.
Kulisy jsou tajemný, neboť jsou skutečný, a nejsou skutečný.
Vypadají jako skutečný, ale jsou imitací skutečnosti,
stejně jako jsou sny imitací skutečnosti.
Ano, jako sny.
- Zkoušela jsi? - Ano.
Ukážeš mi to?
Určitě mám Velkého vampíra zabít?
Ó ano. Musíme se ho zbavit.
Jemu se to rozhodně nebude líbit.
Ať si nasere.
Ale já tu jsem pro vás.
Takže jdu do toho.
VELKÝ VAMPíR NAVŠTÍVÍ MORENA, ABY ZAPLATIL VÝKUPNÉ ZA IRMU VEP.
"IRMA ODE MĚ NECHCE ODEJÍT.
ZEPTEJTE SE SÁM. JE VE VEDLEJŠÍM POKOJI."
OKOUZLENÁ MORENEM
IRMA VEP VELKÉHO VAMPÍRA ZASTŘELÍ!
Výborně! Ano, dokázala jste to! Teď ho střelte znovu!
Vysypte to do něj!
Teď na něj skočte.
Jo, oběma nohama, prosím.
Skočte na něj!
René, mám podpatky, nemůžu na něho skočit.
Ne, je mrtvej.
On... nic necítí. Skočte na něj.
- Moc mě to mrzí! - To je dobrý, to nic.
Vás nemá co mrzet.
Tohle je mezi Reném a mnou! Je to šílenec!
René, zničím tě u soudu! Je čas odplaty! Půjdeš ke dnu!
Naser si!
Seš mrtvej! Velký vampýr je mrtvej!
- Na to vezmi jed! - Děkuju.
- V příběhu skončil! - Nazdar!
Seš mrtvola, uvidíme se u soudu, ty hajzle!
Naser si, parchante!
Sakra!
Sakra! S tímhle filmem jsem skončil!
Do prdele!
Vyveďte ho odsud!
Už ho nesnesu! Nenávidím Roberta!
Do prdele!
Hopla.
- Dobrou noc. - Dobrou noc, tati.
- Jsou přikrytí? - Ano.
Víš, mám vážný starosti.
Ty máš pořád vážný starosti.
To asi patří k práci s Reném.
Nenech se jím rozhodit.
Snažím se. Tentokrát to přehnal.
Dneska nad sebou totálně ztratil kontrolu, a vyhodil Roberta.
Jak dlouho už s Reném pracuješ?
Patnáct let.
Nemyslíš, že si potřebuješ odpočinout?
Musím ho chránit.
- Před čím? - Před ním samým.
Zmizel.
Jak zmizel?
Volal jsem i jeho ženě. Nic neví.
Nebere to ani mě ani Carle.
Vůbec nevím, jestli budeme zítra točit.
To je problém pojišťovny.
Nevím jistě, zda pojištění kryje zmizení režiséra.
To bys měla vědět, jsi právnička.
Snad. Klepu na dřevo.
Nic lepšího nemáš?
Mám ti snad lhát?
Ne.
Kurva!
- Haló. - Promiň, že ruším
v tuto dobu. Problém.
- Jde o Reného? - Ne, nejde o Reného.
- Tak o koho? - O Gottfrieda.
Ježíši! Od prvního dne jsem věděl, že je potížista.
No, jak to mám říct?
Oběsil se při nějaké sexuální hrátce.
Cože? Je...
Není úplně... nejsme si jistí, jestli je úplně naživu.
Nechtějí mi to říct na rovinu.
- Kdo? - Zácrhanka.
Jsem teď v hotelu.
Čekám, až řeknou prognózu.
Jde sem doktor. Zavolám ti zpátky!
Promiňte, pane, něco nového?
Žije, ale je možné, že má poškození mozku.
Možná to zvládne, ale jeho paměť nebo hybnost mohou být omezené.
Promiňte, můžu vám položit hloupou otázku?
Patří to k mé práci.
Je nějaká naděje, že by mohl zítra točit?
Bude mít štěstí, jestli bude zítra naživu.
- Dobře. - Promiňte. Potřebujeme projet, dík.
- Pojedu s pacientem. - Chtějí nás tam.
Tak, výborně. Připraveni, zvednout. Zvedám.
Haló?
Konečně odjeli do nemocnice.
Skočím na skútr a pojedu za nimi.
Nemůžu ti říct víc, než co právě řekl doktor.
Volá Gautier.
- Tys mu volal? - Samozřejmě. Musel jsem.
To ti nezávidím. Hodně štěstí.
Zavolej mi výsledky CT.
Dám ti vědět.
Ano, Gautiere. Dík, že voláš zpátky.
Právě jsem dostal tvou zprávu. Zněls hodně znepokojeně.
No, ano. Mám problém.
Něco s Mirou?
Ne, Mira je v pořádku.
Jde o toho německého herce.
- Gottfrieda. - Gottfrieda?
Toho si vážně nepamatuju. Na chvilku jsi mě vyděsil.
Tak, co je s tím německým hercem?
Je to citlivá situace.
Je v nemocnici.
Chudák. Nehoda?
- Ano, něco takovýho. - Na scéně?
Ne, v hotelovým pokoji.
Našli ho ve skříni.
- Co tím chceš říct? - No,
jak možná víš, když oběsí muže,
tak má spontánní, automatickou...
erekci.
Ne, to jsem nevěděl.
Někteří lidé používají smyčku nebo pásek, na nichž se pověsí
na tyč v šatní skříni, aby se sexuálně vzrušili.
Říkají tomu "sexuální asfyxie".
"Sexuální asfyxie?" Zdá se, že je to šílenec.
Proč ho nedrželi víc zkrátka?
Přidělili jsme k němu asistenta.
Ale Gottfried zřejmě trval na tom, že chce jít do "medvědího baru",
gay bar pro starší silnější muže.
Osobní asistent ho ztratil v davu.
Já jsem na takovým místě nikdy nebyl.
Ale slyšel jsem, že tam může být docela narváno.
Kdy se to stalo?
Nevíme. Nebral telefon.
Tak Carla nechala vyrazit dveře a našli ho na toaletě.
- Živýho? - Technicky vzato, ano.
- Byl ale v bezvědomí. - Takže mu odumřel mozek?
Ne, ale prognóza není dobrá.
Spoj se s naším právníkem. Pošlu ti na něj kontakt mailem.
Udělám to hned ráno.
Ne, hned.
Dobře.
Nikomu ani slovo.
Ať se postará o komunikaci s jeho agentem, rodinou a tak.
My teď hasíme požár.
Jaká je šance na přežití?
Malá..
Je to vzácné, ale občas se s tím setkáme.
Obvykle je to o víkendech, v sobotu v noci,
o prázdninách. Muži se bez rodiny nudí
a tak si hrají svými péry.
To je ubohý.
Jakou má Gottfried šanci, 50 na 50?
Někdy přijdou k sobě, někdy ne.
V tomto případě bych řekl 30 na 70.
- Třicet na 70. - Možná spíš 25 na 75.
Dovolala ses Renému?
Zkoušej to dál.
Jedu do kanceláře. Dnes točit nemůžeme.
Ne, Miře nevolej!
Gautierovi právníci kontaktují její agentku.
Jen doufám, že se René objeví, než se o tom dozví Gautier.
Takže, Angusi, dnes evidentně netočíme,
ale můžeme v rozvrhu přehodit tyto dva týdny
a začít točit o sobotách.
Edmond Lagrange hraje pátky v divadle.
Hraje Les Fourberiesde Scapinin St. Etienne.
Svědčí mu to. Je nadšenej.
Bude štáb o sobotách pracovat?
Když to tak hoří.
- Něco vymyslíme. - Kávu?
Děkuji.
Tak, kdy mi řekneš, že René dezertoval?
Promiň.
Utekl teprve včera po hádce s Robertem.
- Odešel z natáčení a nevrátil se. - Pořád mu volám.
Musíme zvážit možnost ho nahradit.
Ví, vůbec, že se Gottfried pokusil zabít?
Technicky vzato to nebyla sebevražda, ale spíš sexuální praktika.
To bych nezmiňovala.
Jistě to nevíme.
Nevíme. Doktor nám teprve musí dát vědět.
Dejme mu trochu víc času. Vždycky se nakonec objeví.
- Zavolejme jeho agentovi. - Jeho agent nám nepomůže.
Skrývat to přede mnou. Taková hloupost.
Ahoj Agnusi, daří se?
Abych byl upřímný, ne.
Gautier bude zuřit, až uslyší o Reném.
- Rzoumím. - Dal jsem tě nahlas.
- Dobrý den. - Dobrý den, Vladimíre.
- Ozval se ti? - Ne.
Ptal jsem se všude. Zatím nic.
- Co budeme dělat? - Budeme trpěliví.
Není to ani 24 hodin.
Už jsme s tvým klientem měli trpělivosti dost.
Nemůžete točit s hercem na jipce.
Můžeme zpřeházet rozvrh. Víte, jak to funguje.
Gautier už má Reného volovin až po krk.
René nemůže za to, že se Gottfried utrhl ze řetězu.
Promiň, ale napadl Roberta Danjoua,
muže, který je dobrý herec a gentleman.
Ponížil ho. Možná nás čeká soud.
To k filmařině patří. Průsery se dějí!
- To je jiné. - Díky.
Tohle je moc. Tohle už dál trpět nebudeme.
Možná, že měl René nehodu.
Tohle k ničemu nevede.
Jestli se neobjeví do poledne, letí.
- Když tak mu to řekni. - Jasný.
- Nashle, lidi. - Nashle!
- Je nepoužitelnej. - To je slabý slovo!
Naštěstí mám připravený plán B.
- Což je? - Oslovil jsem
pro jistotu agenta Hermana Raye.
Hermana Raye? Toho Hermana z Doomsday?
Bude to chtít jen trochu doladit.
Nejsem si jistá, jestli se na to Herman hodí.
Tenhle seriál je velmi evropský, není to jeho styl.
Mohl by být. Jeho filmy mají úspěch po celém světě.
Doomsday nemá s Vampýry nic společnýho.
Jsou to protipóly? Ne? Vidím to tak jen já?
Mluvil jsem s jeho lidmi přes Zoom. Vážně by uvažovali o nabídce.
Zastavte!
Hej...
Jídlo je odporný.
Říkala jsem, že už to nechci jíst...
Bože! Ahoj.
Jsi v pořádku? Zavolám ti zpátky.
- Jo, naprosto. - Určitě?
Jsem tak ráda, že tě vidím.
Ano.
V hotelu, vycházela jsem z výtahu
a uviděla ho přímo tam.
A omdlel.
Ne, je v pořádku. Je ve sprše.
Pustila jsem mu studenou vodu. Už bude v pořádku.
Neblábolil víc, než obvykle.
Jen chtěl jít rovnou točit.
A já mu řekla: "Ne, musíš si odpočinout."
Jo. Ne, to je v pořádku.
Už je asi osprchovaný. Zavolám.
- Co se ti kurva stalo? - Já nevím.
Seděl jsem tiše v hotelovým pokoji
a četl skvělou knihu o drogách v nacistickým Německu,
Blitzed. Slyšela jsi o ní?
- Vůbec. - Je fascinující.
Víš, že všichni elitní vojáci jeli na perníku?
Aha.
Pak mám okno.
Probudil jsem se na klinice, na kapačkách.
No, tak já ti to řeknu.
Zdá se, že ses pověsil ve škříni a ztratil vědomí.
Teď chápu tu bolest krku a strangulační...
- To bych řekla. - Rýhu. To jsem nechápal.
Dej si něco k jídlu.
O nic nejde.
Dělám to, když mi nechce stát péro.
Funguje to?
Obvykle ano. Ale někdy omdlím.
Je to tenká hranice.
Zdá se, že tohle bylo o chlup.
- Byl jsem na tom už hůř. - To nepochybuju.
Ale teď se cítím kurevsky fit.
Vzpruží tě to.
Ani netušíš jak.
Podle CT je mozek bez poškození, takže...
Jo, je to skvělá nabídka.
Musím to ještě probrat s Laurie.
Čau!
Měli jsme s týmem debatu s Francouzi přes Zoom
a vážně chtějí, abych dokončil Irmu Vep.
- Ty o tom opravdu uvažuješ? - Jo.
Ještě jsem jim neřekl, jak jsem se rozhodl.
Řekl jsem zítra.
Ale Marvel odložil Sharkmana
a myslel jsem, že ráda pojedeš na pár týdnů do Paříže.
- To ano. - A dobře zaplatí.
Promiň, že to říkám, ale je to slátanina.
Co to meleš? Je to prestižní práce.
Zlato neměl bys točit pro televizi.
- Kazí ti to image. - Jak to?
Doomsday si vedl dobře, tak na tom můžeš stavět.
Tahle Irma Vep tě nikam neposune.
Takže nechceš jet do Paříže?
Jistěže chci jet do Paříže. Kdo by nechtěl?
Ale záleží mi na tobě.
Mně spíš děláte vrásky ty a Mira.
- Není proč. - Cítím, že to nemáte uzavřené.
Nevím, jak ona,
ale já nemám vůbec problém s tím, abychom byly jen kamarádky.
Na dálku, samozřejmě.
Jestli pojedeme, na té dálce budu trvat.
Děkuju. Co se kurva stalo s Reném Vidalem?
Ten parchant zjevně zmizel.
- Vážně? - Jo. Vypnul telefon.
Nejde ho kontaktovat.
- Zkoušel jsi to? - Smskou.
- Odepsal? - Svým způsobem.
Poslal mi tenhle GIF.
Vysvětluju si to tak, že říká: "Jak je libo."
Mně to připadá, že to není moc jemný.
Spíš něco jako: "Běž do prdele."
- Zkoušela jsi Reného znovu? - Vypnul si mobil.
- Má ode mě pár zpráv. - Nejsem překvapená.
Jsem jenom zklamaná.
Na ten seriál jsem kývla kvůli Renému.
Lze to brát za zradu.
- Určitě se trápí. - Já vím.
Ale teď nám nacpou Hermana.
- Potřebují tvůj souhlas. - Už jsem jim dala souhlas.
Co mám dělat jinýho? Moc dalších možností už není.
- On je aspoň zlo, který znám. - Herman není zlej.
Ale mám strach.
- Proč? - Chybí mi Laurie.
Mně ne.
Dnes ráno jsem jí volala. Nevzala to.
- Proč jsi jí kurva volala? - Přijede taky.
Musíme si nastavit pravidla.
Laurie kašle na pravidla.
Nedovol, ať ti dál ubližuje.
Dobrý den. Pojďte.
Děkuju, že jste mě vzala tak narychlo.
Celou noc jsem se toulal Paříží.
- Řekl jste o tom manželce? - Ne, vlastně...
Když točím, má žena raději odjíždí z města.
Vezme děcka. Obvykle jsou u její matky.
Podle ní jsem nesnesitelný, když točím.
- Jste? - Nemůžu říct, že s ní nesouhlasím.
Udělal jsem hroznou chybu.
Neměl bych tenhle seriál dělat. Vycouvám z toho.
Copak jste to nepromyslel dřív?
- Ne dost důkladně. - Mohlo by to být terapeutické.
No, zatím tedy nebylo.
Proč to říkáte?
Inu, před několika dny
mě navštívil duch Jade.
- Její duch? - Ano.
- Je mrtvá? - Ne, je naživu.
- Ale byla tam. - Promiňte.
Ano? Ano.
Můžete prosím dát tu obálku pod rohožku?
Dík.
Promiňte.
Takže, i po deseti letech vás pronásleduje.
- Po dvanácti! - Promiňte. Po dvanácti.
No,
věřil jsem, že práce na tak dlouhém, osmihodinovém filmu,
pro mě bude jisté vykoupení.
Žádné jsem ale nezažil.
Jen otevírám staré rány.
Říkal jste, že ho ztělesňuje Mira.
To je pravda, ano.
Milujete ji?
Ano. Miluju ji. Samozřejmě, že ano. Je to spřízněná duše.
Ale je to něco jiného.
Není to méně, než to s Jade.
- A ona není duch. - Ne.
Je tak živá, má elán,
ale, víte...
duchové mají s živými velmi málo společného.
Ztělesňují spíš,
co je mrtvého v nás.
Spíš jde
o minulost, která v nás přežívá.
To vše je Miře cizí. Ona je tím lékem.
- Ona vás léčí? - Ano.
Ale já ji chci také chránit
před svou nemocí.
- Vaší nemocí? - Ano, včer...
Promiňte.
Chci říct...
Jde o to, že...
Včera jsem nad sebou zase ztratil kontrolu.
- Co se stalo? - Za to může ten herec.
Lituji, že jsem ho nezabil.
Vražedné choutky jste popisoval,
obzvlášť při natáčení.
To už je ale pár let. Myslela jsem, že ustaly.
No, vrátily se.
O to silně, oč jsem je před tím držel na uzdě.
Proč si myslíte, že jste včera nedokázal svůj vztek ovládnout?
- Má to nějaký důvod? - Ano.
Můžete mi ho sdělit?
Ten herec se urazil kvůli scéně únosu,
scéně, která je ve Feuilladově originálu ikonická.
A nazval tu scénu únosu znásilněním.
Inu, únos znamená zmocnit se někoho proti jeho vůli.
V tom se znásilnění podobá.
- Říkáte, že ten herec měl pravdu? - Neříkám, že jste násilník.
Myslím, že jste přesný opak.
- Jen vysvětluji tu logiku. - Nenávidím ho.
Brání vám, abyste dělal to, po čem toužíte.
- Po čem toužím? - Po svých filmařských fantaziích.
Připomeneš mi, kdo je ten Herman, jehož jsme právě najali?
Velkej režisér. Zrovna dotočil Doomsday s Mirou.
Jo, ten film, kde Ragnarovi uříznou koule!
To je on.
Moje žena říkala, že se jí to moc líbilo.
Copak to ale nezničilo celou tu sérii? Bude bez Ragnara?
Naopak. Je to chytrý.
Ragnar se vrátí jako transgender.
První trans superhrdina. Vizionářský projekt.
Co si o Hermanovi myslí Mira?
Upřímně, moc nadšená nebyla. Ale co s tím?
René zmizel. Chápe to.
Točili spolu Doomsday. Jsou si blízcí.
To jsou všechno dobrý zprávy.
Co na to řekla pojišťovna?
Pokryje to,
když ateliér zítra vyklidíme dle plánu.
- Stojí nás moc peněz. - To nepůjde.
Herman přiletí až v pondělí ráno.
Kufry si dá do Plazza
a obhlédne lokace.
Začít může až v úterý.
Pojišťovna chce točit zítra
a vyklidit ateliér.
Nemáme režiséra.
Mluvil jsem s Mirou.
Navrhuje svou asistentku Reginu.
- Tvrdí, že to zvládne. - Dobře.
Regina nedávno vyšla školu.
Viděl jsem její krátký filmy. Má talent. Není to špatná volba.
Pracuje na celovečeráku.
Možná bych o něj měl i zájem.
Nedřete ji, ať má Mira radost.
Pak to převezme Herbert.
- Herman! - Co?
- Jmenuje se Herman. - Herman!
Naprosto panikařím.
Chtějí, abych nahradila Reného, protože nemají na výběr.
Já v tom vidím skvělou příležitost.
Chop se jí.
Nejsem připravená, a není to ani můj projekt.
Přizpůsob si ho.
- Na jeden den? - Mira tě potřebuje.
To já potřebuju veškerou možnou pomoc.
Ale no tak. To zvládneš. Je to jen jedna scéna.
Něco ti ukážu.
Byla jsem celou noc vzhůru a hledala inspiraci.
Co to k čertu je?
Znáš Kennetha Angera? Experimentálního filmaře?
René vždycky říkal, že ho inspiruje.
Měla bych ho znát?
On sám sebe nevidí jako režiséra, ale jako mága.
- Myslíš kouzelníka? - Ne, kouzelníci dělají triky.
Mág věří v neviditelný síly.
On věří, že herci jsou duchové a filmy jsou magické rituály.
A co přesně je účelem filmů jako magických rituálů?
Vzývat Lucifera.
Myslíš něco jako satanistickej rituál?
Vůbec ne.
Lucifer je padlý anděl, ale je také světlonošem.
Takže jeho filmy přivolávají Lucifera?
Ne. Jsou o cestě k tomu světlu.
Kam tím míříš?
Ve všech filmech jde o cestu ke světlu.
Všechny filmy jsou o...
- Možná ty dobrý. - Jo, ty dobrý.
Když nevěříš v neviditelné,
tak prostě netočíš dobrý filmy.
Tohle vás učili na filmové škole?
Ne, tohle něco, na co si člověk musíš přijít sám.
To tě nikdo nenaučí.
Víš, že mluvíš úplně jako René?
- Tvoje halenka. - Děkuji, paní režisérko.
Jo, jen na jeden den.
A pak se zas proměním v obvyklou dýni.
A podívej, tady je Anais Nin jako Astarte,
Bohyně Měsíce.
- Hraje Astarte. - Ne.
Ona je Astarte.
Víš, to je zásadní rozdíl.
Takže chceš říct, že musím být Irmou Vep.
Ne. Musíš dovolit, aby Irma Vep byla tebou.
Aby ten seriál byl lepší.
Aby ten seriál byl umění.
- Místo čeho? - Zábavě.
Takže to nemá být zábavný?
Jistěže to má být zábavný,
ale může to být víc než to.
Tak, jak vidíš svůj první záběr?
Kamera začne tady.
Vchod do Morenova bytu.
A potom máme záběr zblízka na zločinného Satanase,
jak si nandává jedový hrot.
Pak zazvoní na Morena, aby se ho a Irmy Vep zeptal
na vraždu Velkého vampýra.
MORENO A IRMA VEP PRÁVĚ SCHOVALI
TĚLO VELKÉHO VAMPÝRA DO BEDNY
"PARALYTICKÝ HROT NE!"
A akce!
Neboj, drahá, je jen paralyzovaný.
Za pět minut bude zas normální.
A bude mít ponaučení. S Vampýry si nikdo nezahrává.
Muž, jehož jste zabili, a jehož tělo je v tomto kufru, byl podřízený.
Já, Satanas,
jsem skutečný Velký vampýr.
Chci, abyste se k Vampýrům přidali.
Když mi do zítřka neodpřisáhnete věrnost,
tak ve dvě ráno zemřete.
DRUHÝ DEN VEČER MORENO A IRMA VEP VEČEŘÍ V KABARETU NA MONTMARTRU.
ODMÍTLI JSTE ŠLECHETNOU NABÍDKU.
VE 2:00 ZEMŘETE. SATANAS, VELKÝ VAMPÝR
A TEĎ VÁM PŘINÁŠÍME VÝŇATEK Z PAMĚTÍ MUSIDORY...
To ráno, kdy jsme točili tu památnou scénu z kabaretu,
jsem obdržela telegram od režiséra Feuillada, kde stálo:
"Hlaste se prosím ve studiu Gaumont k natáčení nebezpečné scény.
Vezměte si elegantní, ale obnošenou róbu, neboť může dojít k poškození."
Dala jsem všechno do krabice
a zamířila k nedaleké stanici metra, Botzaris,
s drahocennými šaty v ruce.
Včera jste říkal, že nemáte jasno, tak jsem vám to načrtnul.
- Co je to? - Naše scéna.
Pokračujte.
Můj partner Fernand Herrmann, který hrál Morena,
na mě čekal na kabaretní scéně.
Madam Musidoro.
Tohle je kabaret, kde vás zvu na večeři.
Účet platí Gaumont Productions.
Šampaňské teče proudem.
Dobrou chuť.
Tohle je teplé pivo.
- Mohlo by to být horší. - V kbelíku není led.
Manichoux, točíme!
Osvětlení!
Tohle je vzkaz od Satanase.
Udeří ve dvě ráno!
Prosím.
Promiňte.
Kým máte být?
- Tanečníkem tanga. - Budete místo toho jíst.
Do prdele!
Vstávejte. Nakonec nechci, abyste jedl. Máte smoking
s bílou kravatou.
- Je to nesmysl. - Dobře.
Budete číšník.
V kostymérně vám dají ubrousek.
- Dobře. - Připravím scénu.
Jste vznešené dámy a pánové v náladě.
Když vstoupí tanečnice, všichni se na ně podívejte.
Ticho, prosím!
Irma a její milenec Moreno se dozvěděli,
že Satanas má stále v plánu je ve dvě hodiny zabít.
A poslouchejte, všichni,
dnes máme dvě kategorie komparsistů.
Běžný kompars dostane obvyklou denní sazbu.
Kdo je v blízkosti výbuchu, dostane dvojitou sazbu.
Pokud máte zájem o dvojitou sazbu, vystupte vlevo.
Všichni ostatní vpravo.
Ne, dík.
Dvojitá sazba je tamhle.
Kvůli bezpečnosti jděte při natáčení za ten štít.
Jdu za štít, Ferdinande.
- Pane Feuillade? - Jo.
- Promiňte, že ruším. - Ano.
Budete spokojený
- s tím výbuchem. - Vážně?
Složení výbušniny mám od známého pyrotechnika.
Obávám se ale, že někteří komparsisté mohou utrpět zranění.
Zranění jsou v pořádku.
Jsme připraveni točit.
MEZITÍM V SATANASOVĚ ÚKRYTU PŘES ULICI...
"OTEVŘI OKNO, AŤ MŮŽU MÍŘIT NA KABARET!"
Komparsisté, točíme!
Tančete!
Velmi dobře.
Vstupte, číšníku. Podejte sklenici šampaňského.
Pak nalejte víno
osamělému zákazníkovi u vedlejšího stolu.
To je ono.
- Pak obslužte Morena a Musidoru. - Obslužte je!
- Pohyb! - Šampaňské, prosím.
Obslužte je!
Musidora si připíjí.
Irma Vep pije.
Připravit! Teď přijde signál.
Scéna se na nás zřítila.
Mysleli jsme, že jsme mrtví.
Vůbec nic neslyším!
Ohluchl jsem!
To je konec mé kariéry!
Byla to bomba!
Trojnásobná sazba pro všechny zraněné!
Dobrý den, tady je René Vidal. Nezanechávejte zprávy.
Nezanechávejte zprávy. Neodpovím na ně.
Děkuji vám.
UŽ JSI PŘIJELA? DÁME SI DRINK? MŮŽU TĚ VIDĚT?
Můžeme to předělat.
Poslat to Mikovi, dělal pro Doomsday.
- Myslíš, že to udělá? - Jo.
Zbylo hodně knoflíků.
Dobře.
Tak, dost o mně. Jakej jsi měl den?
Jen jsme si prošli hlavní kulisy,
abychom nasáli atmosféru, abych vnímal, co se děje.
- Dobře, a líbilo se ti to? - Ani ne.
Začínáte zítra,
nemají moc času všechno spravit.
Čas bude jen na to nejdůležitější.
René, spořivej kretén, vlastně, ne spořivej.
U umělců se tomu říká minimalista.
On je minimalista. Já ne. Já to mám rád velký.
- Já vím. - Je to frustrující.
Je tam scéna, kdy má v klubu vybuchnout bomba.
On to chce točit v nějaký díře. To nejde.
Uděláš to v Moulin Rouge, ve Folies Bergere, v něčem nóbl.
Na malej klub se můžu vysrat.
Hermane, tohle je televizní seriál, ne film.
- Nemají na to rozpočet. - Já vím.
Ale snažím se co nejvíc
s tím, co znám. Hollywood. Trháky.
- Vyrůstal jsem na nich. - Nesoudím.
Já vím. Nejsem bratři Coenové.
Ti parchanti jsou géniové.
- Hermane. - Jo.
To nesnáším. Nepodceňuj se.
Jednou budeš točit skvělý filmy.
- Jestli se filmy budou ještě točit. - Ne, budou.
Něco pro tebe mám.
- Co? - Mám překvapení.
- Cože? - Jo.
- Zůstaň tam. - My něco slavíme?
Moment.
To je šílený.
Och, panečku.
Ano.
- Miláčku. - Jo.
- Z jaké ruky? - Z levé.
Z obou!
No...
Je to překvapení. Otevři ji, nekouše.
Páni!
- Hermane! - Co, nelíbí se ti?
Je tak nádherný!
Omluva, že jsem vzal tu slátaninu v Paříži.
Neřekla jsem "slátanina".
- Vlastně jsi to řekla doslova. - Fajn, řekla.
- Chceš ho zkusit? - Ano.
Tak šup.
- Páni. - Tohle zapínání bude ošidný.
Francouzský zapínání.
Je nádhernej. Hergot!
- Nechci ho rozbít. - Pomůžu ti ho sundat.
Je tak půvabnej.
Mamacita!
Jo, co je. Do prdele.
- Ozvala se ti Mira? - Vyhýbám se jí.
Ptala se na tebe. Říkala, že ti poslala smsku.
Neměla jsem čas.
Odpovím zítra.
- Možná. - Pohráváš si s ní.
Hermane, měla mě jako sexuální otrokyni.
Ale miláčku, to přeháníš.
No, jí se nelíbí,
že nejsem ta poslušná groupie, kterou znala.
- Jsem žena. - Ano, to jsi.
Nejsem loutka.
- Chceš pomstu? - Ne.
Ale už to nenechám zajít tak daleko. Rozhodně ne.
- Ty seš taková drsňačka. - Ano, jsem drsňačka.
Jsem drsňačka.
Víš, že...
Miláčku.
Pojď sem.
Překlad titulků: Miroslav Kokinda