Förlåt.
Stör jag dig?
Jag gillar att vara på inspelningsplatsen innan personalen kommer och skapar kaos.
Jag med.
Jag vill få en känsla för stället, som en verklig plats.
Jag måste se till att det är hemsökt.
Förlåt, jag känner mig säkrare om du inte riktar ett vapen mot mig.
Är jag så farlig?
Du är Irma Vep för mig.
Så ja, du är farlig.
Ja, men utanför kameran är jag en trevlig person.
Nej, inte för mig.
Kanske senare.
När filmningen är över.
Så...
Är det tillräckligt hemsökt?
Inspelningsplatsen?
Oftast
är inspelningsplatser själlösa men inte den här.
Du fick ett riktigt spöke, med ett vapen.
Mira,
tror du... på det osynliga?
Det osynliga?
Jag antar det.
Det beror på vad vi kallar osynligt.
Saker som finns,
som man inte kan se.
Som vad?
Wi-Fi.
Wi-Fi?
Ja, Wi-Fi.
Visst.
Ja.
Men ibland känns det som om det inte finns där och det funkar inte.
Vad tror du om närvaron då?
Som att en plats har en själ?
- Eller inte. - Man kan inte se men man känner det.
Ja.
Jag känner det.
Inspelningsplatser är...
kusliga eftersom de är verkliga men samtidigt inte.
De ser verkliga ut, men de är en imitation av verkligheten.
Precis som att drömmar
är en imitation av verkligheten.
Precis. Som drömmar.
Övade du?
Ja.
Vill du visa mig?
Är du säker på att jag ska döda storvampyren?
Ja. Vi borde göra oss av med honom.
Han kommer definitivt inte att bli glad.
Glöm honom.
Jag finns här för dig.
Så jag är med.
Storvampyren besöker Moreno och betalar Irma Veps lösen.
"Irma vill inte lämna mig. Fråga henne, hon är i rummet bredvid."
Under Morenos förtrollning, skjuter Irma Vep och dödar storvampyren!
Ja!
Bra! Du gjorde det!
Skjut honom igen!
Töm vapnet!
Hoppa på honom!
Med båda fötterna, tack.
Hoppa. På honom.
René, jag har klackar på mig.
Jag kan inte hoppa på honom.
Nej.
Han är död. Han känner ingenting.
- Hoppa på honom. - Jag ber så mycket om ursäkt.
Det är okej.
Du behöver inte ursäkta dig.
Det är mellan René och mig.
Han är en galning!
René, jag ska stämma dig!
Typisk vedergällning! Jag ska ta ner dig!
Fan ta dig.
Du är död! Storvampyren är död!
Han är död! Han är ute ur historien! Hejdå!
Du är en död man, vi ses i domstolen din jävel!
Fan ta dig, skitstövel!
Förbannat!
Fan! Jag är färdig med den här filmen!
Fan!
Jag står inte ut längre!
Jag står inte ut!
Jag hatar Robert!
Fan!
In med dig!
- Godnatt. - Godnatt, pappa.
Är de omstoppade?
Ja.
Jag är väldigt orolig.
Säg något jag inte vet.
Jag antar att det är en del av att jobba med René.
Låt inte honom komma åt dig.
Jag försöker. Den här gången gick han för långt.
Han blev helt galen idag och Robert är inte längre med.
Hur länge har du jobbat med René?
I 15 år.
Behöver du inte en paus?
Jag måste skydda honom.
Från vad?
Han själv.
Han är försvunnen.
Vilket betyder?
Jag ringde till och med hans fru. Inget nytt.
Han ignorerar mina samtal, och Carlas.
Han kanske låter oss vänta.
Det är en försäkringsfråga.
Är vi täckta för en regissör som har tappat förståndet?
Du borde veta, du är advokat.
Förhoppningsvis, ta i trä.
Är det allt du har?
Vill du att jag ska förringa det?
Nej!
Hallå?
Ursäkta att jag stör den här tiden. Vi har ett litet problem.
Är det René?
Nej, det är inte René.
- Vad är det nu? - Det är Gottfried.
Jag visste från dag ett att han var ett problem.
Hur ska jag säga detta?
Han hängde sig i någon sorts sexlek.
Va? Är han...
Han är inte helt... Vi är inte säkra... om han är vid liv.
Jag får inget rakt svar.
Från vem?
Ambulanspersonalen.
Jag är på hotellet nu. Jag väntar på deras prognos.
Här kommer en sjukvårdare.
Jag ringer tillbaka!
Ursäkta mig, några nyheter?
Han lever,
men han kan ha hjärnskador.
Han kanske klarar det, men hans minne eller rörlighet kan vara försämrat.
Förlåt, får jag ställa en dum fråga?
Det är en del av mitt jobb.
Finns det någon chans att han kan filma imorgon?
Han har tur om han lever imorgon.
Okej...
Ursäkta oss...
Släpp fram oss, tack.
Jag åker med patienten.
- De väntar på oss där. - Okej, perfekt.
Klart, lyft.
Jag lyfter.
Hallå?
De åkte till sjukhuset. Jag följer efter dem på min vespa.
Jag kan inte berätta mer än vad sjukvårdaren just sa.
Gautier ringer.
- Ringde du honom? - Självklart.
Jag var tvungen.
Jag avundas dig inte. Lycka till.
Ring mig efter röntgen.
Jag håller dig uppdaterad.
Ja, Gautier. Tack för att du ringde.
Jag fick dina meddelanden. Du verkar orolig.
Vi har ett problem.
Angående Mira?
Nej.
Mira mår bra.
Den tyska skådespelaren är problemet.
- Gottfried. - Gottfried?
Jag minns ärligt talat inte honom.
Du skrämde mig ett ögonblick.
Vad är det med den tyska skådespelaren?
Det är en känslig situation.
Han är inlagd på sjukhus.
Stackars kille.
- En olycka? - Ja, något sådant.
På inspelningen?
Nej, på hans hotellrum.
Han hittades i garderoben.
Förolyckades han i garderoben?
Tja...
som du säkert vet, när en man hängs...
får han en spontan...
erektion.
Det visste jag inte.
Vissa använder en snara eller ett bälte
för att hänga sig från en garderobsstång
för att bli sexuellt upphetsade.
Det har ett namn: "Autoerotisk kvävning."
"Autoerotisk kvävning?"
Han låter galen.
Varför sågs han inte efter bättre?
Han hade en personlig assistent.
Men tydligen insisterade Gottfried på att gå till en "bear bar",
för gaykillar som gillar äldre, tunga män.
Hans personliga assistent tappade bort honom.
Jag har aldrig varit på ett sånt ställe.
Men jag har hört att det kan vara mycket folk.
När hände detta?
Vi vet inte.
Han svarade inte i telefon.
Carla fick dem att bryta upp dörren.
De hittade honom i garderoben.
- Levande? - Tekniskt sett, ja.
Men medvetslös.
Säger du att han är hjärndöd?
Nej, men prognosen ser inte bra ut.
Ring Angus, vår produktionschef.
Jag mejlar dig hans kontaktuppgifter.
- Jag gör det i morgon. - Nej, nu.
Okej.
Inte ett ord till någon.
Låt honom hantera kommunikationen med agenten, familjen och så vidare...
Vi gör skademinimering nu.
Hur stor är chansen att han överlever?
Inte stor.
Det är sällsynt, men vi ser det ibland...
Mest på helger. Lördagskvällar.
Eller på semestrar. Män blir uttråkade och leker med sina kukar.
Så patetiskt.
Vad har Gottfried för chans, 50/50?
Ibland vaknar de, ibland inte.
I det här fallet skulle jag säga 30/70.
30/70.
Kanske närmare 25/75.
Har du fått tag på René?
Fortsätt försöka få tag på honom.
Jag kommer till produktionskontoret. Vi kan inte filma idag.
Nej, ring inte Mira!
Gautiers advokater kontaktar hennes agent om Gottfried.
Jag hoppas att René ska dyka upp igen innan Gautier får reda på att han stuckit.
Angus, det är uppenbart att vi inte filmar idag,
men vi kan byta de här två veckorna på vårt schema,
och filma på lördag.
På fredagar gör Edmond Lagrange en pjäs.
Han uppträder på Les fourberies de Scapin.
Det är jättebra för honom. Han är överlycklig.
Vill personalen jobba på lördagar?
Jag vet att det är knepigt, men med tanke på brådskan,
kommer vi på något.
När tänkte du berätta att René är borta?
Jag ber om ursäkt.
Igår, efter bråket med Robert,
lämnade han inspelningsplatsen och försvann.
Jag har ringt honom utan avbrott.
Vi måste överväga att ersätta honom.
Vet han ens om att Gottfried försökte begå självmord?
Tekniskt sett var det inte självmord.
Det var mer som en sexgrej.
Vi pratar inte om det.
Inte för att det inte är säkert.
Vi vet inte... läkaren måste...
berätta mer.
Vi ger honom tid.
Han dyker alltid upp igen.
Jag ringer hans agent.
Hans agent är inte till hjälp.
Att dölja det här för mig... var idiotiskt.
Hej, Angus, mår du bra?
Ärligt talat, nej.
Gautier kommer att bli rasande över att höra om René.
- Jag hör. - Jag har satt ingång högtalaren.
Bonjour, Vladimir.
- Har du hört från honom? - Nej...
Jag har gjort allt. Ingenting ännu.
Vad ska vi göra?
Ha tålamod. Det har gått mindre än 24 timmar.
Vi har redan haft mycket tålamod med din klient.
Ni kan inte filma med en skådespelare på intensiven ändå.
Vi kan ändra om schemat.
Du vet hur det funkar.
Gautier är trött på René och hans skitsnack.
Det är inte Renés fel att Gottfried tappat kontrollen...
Förlåt, men han attackerade Robert Danjou,
en man som är en bra skådespelare och en sann gentleman.
Han har förödmjukat honom.
Det kan bli rättegång!
Så är det med filmskapande. Det händer grejer!
Nej, det här är kaos. Vi tolererar det inte längre.
Kanske René råkade ut för en olycka.
Vi kommer ingenstans.
Om han inte dyker upp vid 12-tiden får han sparken.
Om han ringer dig, säg det till honom.
Jag förstår. Hejdå.
Hejdå.
- Han är ingen hjälp. - Det är en underdrift!
Dags för plan B.
Vad är det?
Med tanke på Renés bakgrund,
var jag i kontakt med Hermans agent.
Herman Ray? Herman från Doomsday?
Det krävs bara lite finslipning.
Jag är inte säker på att Herman passar.
Den här serien är väldigt europeisk. Det är inte hans stil.
Det kan bli det. Det går bra för hans film över hela världen.
Doomsday har inget med The Vampires att göra.
De är helt olika. Är det bara jag som tycker det?
Jag har zoomat med hans folk.
De skulle nog överväga ett erbjudande.
Herregud.
Hej.
Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Säkert? Trevligt att se dig.
Ja, på hotellet.
Jag kom ut ur hissen och så stod han där.
Sen svimmade han.
Nej, han mår bra. Han är i duschen.
Han tar en kalldusch.
Jag tror att han mår bra.
Han verkade inte mindre sammanhållen än vanligt.
Han ville gå direkt till inspelningsplatsen och jag sa:
"Nej, du måste vila."
Ja, nej, det är okej.
Jag tror att han är klar med duschen. Jag ringer tillbaka.
Vad fan hände med dig?
Jag vet inte.
Jag satt tyst på mitt hotellrum och läste en riktigt cool bok om droger
och Nazityskland: Blitzed. Har du hört talas om den?
- Aldrig. - Den är fascinerande.
Visste du att alla elittrupper tog speed?
Okej.
Sedan blev det svart. Jag vaknade på sjukhuset.
Med dropp i armarna.
Jag ska berätta.
Du hängde dig i garderoben och svimmade.
Då förstår jag nacksmärtan och stryp...
- Jag antar det. - Strypmärket, jag undrade över det.
Ät något.
Inget att oroa sig för.
Det är något jag gör om jag inte kan få upp kuken.
Fungerar det?
Vanligtvis fungerar det, men ibland blir det svart så det är riskabelt.
Den här gången var det nära.
- Jag har gjort mycket värre. - Säkert.
Men nu känner jag mig pigg som fan.
Det ger en energi.
Du har ingen aning.
Ingen skada syntes på hjärnskanningen.
Så...
Ja, det är ett utmärkt erbjudande.
Jag måste diskutera det med Laurie igen.
Hallå.
Jag och mitt team hade precis ett andra zoom-möte med fransmännen.
De vill seriöst att jag ska filma färdigt Irma Vep.
Överväger du verkligen det?
Ja.
Jag har inte fattat mitt beslut än. Jag sa åt dem att vänta till imorgon.
Men Marvel sköt upp Shark Man, de tänkte att du skulle gilla
att åka till Paris i några veckor.
- Ja. - Det är bra betalt.
Ursäkta mig om jag är rakt på sak, men det är i princip ett amatörjobb.
Vad pratar du om?
Det här är ett prestigejobb.
Älskling, du borde inte göra en tv-serie just nu.
Det är dåligt för din image.
Varför det?
Doomsday gick bra.
Du kan utnyttja tillfället.
Irma Vep-grejen tar dig ingenstans.
Så du vill inte åka till Paris.
Självklart vill jag åka till Paris. Vem vill inte åka till Paris?
Jag bryr mig om dig.
Men jag är orolig för dig och Mira.
- Ingen anledning att vara det. - Jag känner att ni inte har gjort upp.
Jag vet inte vad hon tycker men...
Jag är helt okej med att vi bara är vänner...
på avstånd förstås.
Om vi åker,
- ska vi se till att ni håller avstånd. - Tack.
Vad fan hände med René Vidal?
Den jäveln försvann visst.
- Verkligen? - Ja, han stängde av sin telefon.
Ingen kan kontakta honom.
Har du försökt?
- Jag skickade ett sms till honom. - Sms: ade han tillbaka?
Typ. Han skickade en gif.
Jag tolkar det som att han säger: "Varsågod."
Jag ser det som något mindre nyanserat: "Fan ta dig."
Har du testat att ringa René igen?
Han stängde av sin mobil.
Jag skickade ett par sms.
Jag är inte förvånad.
Bara besviken.
Jag engagerade mig i serien på grund av René.
Jag skulle kunna känna mig förrådd.
Han lider säkert.
Jag vet. Men nu är vi fast med Herman.
De behöver ditt godkännande.
Jag ska ge mitt godkännande.
Vad annat kan jag göra? Det finns inte så många alternativ.
Han är åtminstone ondska jag känner till.
Herman är inte ond.
Jag är rädd.
Varför?
Jag saknar Laurie.
Inte jag.
Jag ringde henne i morse och hon svarade inte.
Varför ringde du henne?
Hon kommer till stan.
Vi kan lika gärna bestämma reglerna.
Laurie följer inga regler.
Låt henne inte skada dig mer än hon redan har.
Hallå. Kom in.
Nå?
Jag har inte varit hemma sedan igår morse.
Jag vandrade genom Paris hela natten.
Berättade du för din fru?
Nej, faktiskt...
Min fru föredrar att lämna stan när jag filmar.
Hon tar barnen. De brukar bo hos hennes mamma.
Enligt henne,
är jag outhärdlig när jag filmar.
Är du det?
Jag kan inte säga att jag inte håller med henne.
Jag gjorde ett fruktansvärt misstag.
Jag borde inte göra den här serien.
Jag ska backa ur.
Hade du inte tänkt igenom det noga?
Inte tillräckligt noga.
Det kan vara terapeutiskt.
Det har det inte varit.
Varför säger du det?
För några dagar sedan
fick jag besök
av Jades spöke.
- Hennes spöke? - Ja.
Är hon död?
Nej, hon lever. Men hon var där.
Ursäkta mig.
Ja? Ja.
Kan du lägga kuvertet under dörrmattan? Tack.
Förlåt.
Så tio år senare förföljer hon dig fortfarande.
Tolv år!
- Förlåt. Tolv. - Tja...
Jag trodde att skapandet av den här åtta timmar långa filmen
skulle ge någon form av försoning.
Men det finns ingen försoning.
Det bara rev upp gamla sår.
Du har sagt att Mira förkroppsligar försoning.
Det är sant, ja.
Älskar du henne?
Ja.
Jag älskar henne. Självklart gör jag det.
Hon är en själsfrände.
Men det är något annat.
Inte mindre värdefullt än vad jag hade med Jade.
- Hon är inte ett spöke. - Nej.
Hon är så levande, så full av liv.
Men du vet...
spöken har väldigt lite med de döda att göra.
De handlar mer om...
vad som är dött inom oss.
Mer om...
det förflutna som bor inom oss.
Allt det är främmande för Mira.
Hon är botemedlet.
Botar hon dig?
Ja, men jag vill också skydda henne...
från min sjukdom.
Din sjukdom?
Ja, igår...
Jag menar...
Saken är den...
Igår tappade jag kontrollen igen.
- Vad hände? - Det var en skådespelare.
Jag önskar att jag hade dödat honom.
Du har beskrivit mordimpulser,
speciellt på inspelningsplatser.
Men det var flera år sen. Jag trodde att de var borta.
De kommer tillbaka.
Starkare, efter att ha hållits i schack under flera år.
Varför tror du att du inte kunde kontrollera ilskan igår?
Finns det en anledning?
Ja.
Kan du berätta?
Den där skådespelaren
kände sig kränkt över en bortförandescen
som är ikonisk i Feuillades originalversion.
Han kallade den här bortförandescenen
för en våldtäkt.
Bortförande innebär att ta någon mot deras vilja.
I den meningen finns det en koppling till våldtäkt.
Säger du att skådespelaren hade rätt?
Nej, och säger inte att du är en våldtäktsman.
Jag tror att du är allt annat än det,
jag förklarar bara logiken.
Jag hatar honom.
Självklart. Han förstör din lust.
Min lust?
Din fantasi.
Vem är den här Herman du pratar om nu igen?
En stor regissör. Han gjorde precis Doomsday med Mira.
Den där filmen där Ragnar får sina kulor avskurna!
Min fru sa att hon gillade den!
Men dödar inte det franchisen?
Nej, det är ett smart drag. Ragnar kommer tillbaka som en transperson.
Den första transsuperhjälten. Det är ett visionärt projekt.
Vad tycker Mira om Herman?
Hon är inte så förtjust, men vad kan vi göra?
René har övergett oss. Hon förstår.
De gjorde Doomsday tillsammans. De är nära.
Det är goda nyheter.
Vad sa försäkringsbolaget?
De kommer att täcka oss
så länge som vi lämnar platsen imorgon kväll som planerat.
Det är för dyrt att behålla den.
Omöjligt.
Herman anländer på måndag. Han kommer att ha jetlag.
Han lämnar sina väskor på Plaza och gör lite platsspaning.
Han kan inte filma förrän på tisdag.
Försäkringsgivarna vill att vi filmar imorgon,
demonterar inspelningsplatsen och lämnar platsen.
Vi behöver en regissör.
Jag pratade med Mira om det.
Hon föreslår sin assistent, Regina.
Hon insisterar på att hon kan göra det.
Bra.
Regina kom precis ut från filmskolan.
Jag har sett hennes kortfilmer. Hon är begåvad. Vi kunde hitta värre.
Hon håller på att skapa en mäktig långfilm. Jag är intresserad.
Var inte så hård mot henne, gör Mira glad. Sedan tar Herbert över avsnitt 7.
- Herman! - Vad?
Han heter Herman.
Jag har panik.
De vill att jag ska ersätta René,
för att rädda dagen.
Det låter som en fantastisk möjlighet. Ta den!
Jag är inte förberedd och det är inte ens mitt projekt.
- Gör det till ditt projekt. - För en dag?
Mira behöver din hjälp.
Det är jag som behöver all hjälp jag kan få.
Kom igen. Du klarar dig. Det är bara en scen.
Låt mig visa dig något.
Jag var vaken hela natten och tittade på referenser för att förbereda mig.
Vad fan är det?
Det är din grej.
Experimentell filmskapare.
René nämner honom alltid som en inspiration.
Borde jag känna till honom?
Han ser inte sig själv som en regissör, mer som en magiker.
- Du menar en trollkarl? - Nej. Trollkarlar gör tricks.
Magiker tror på osynliga krafter.
Han tror att skådespelare är andar och att filmer är magiska ritualer.
Vad är syftet med filmer som magiska ritualer?
Att åkalla Lucifer.
Som någon sorts satanisk ceremoni?
Nej. Inte alls. Lucifer är den fallna ängeln.
Men han är också ljusets bärare, så...
Hans filmer handlar om att frambesvärja Lucifer.
Nej, de handlar om att komma åt det där ljuset.
Vad är din poäng?
Alla filmer handlar om att komma åt ljuset.
Alla filmer handlar om...
- Kanske de bra filmerna. - Ja, de som är bra.
Om man inte tror på det osynliga, så gör man inte bra filmer.
Är det här något som de lärde dig i filmskolan?
Nej, och det här är en del av film. Man måste lära sig själv.
Ingen lär en det.
Vet du att du låter precis som René?
Din blus.
Tack, ms regissör.
Bara för dagen.
Sen förvandlas jag till en pumpa igen.
Här är...
Anais Nin som Astarte,
Månens gudinna.
Spelar hon Astarte?
Nej.
Hon är Astarte. Det är den stora skillnaden.
Så du menar att jag måste vara Irma Vep?
Nej. Du måste låta Irma Vep vara dig.
För att The Vampires ska bli en bättre serie.
För att The Vampires ska bli konst.
- I motsats till... - Underhållning.
Så det ska inte vara underhållande?
Det ska såklart vara underhållande.
Men det kan vara mer än så.
Hur förställer du dig din första scen?
Först är kameran här.
Ingången till Morenos lägenhet.
Sen ser vi en närbild
av den ondskefulla Satanas,
när han sätter på sig sin giftiga nål.
Sedan ringer Morenos klocka
för att konfrontera honom och Irma Vep om mordet på storvampyren.
Moreno och Irma Vep hade precis gömt storvampyrens kropp i en kista.
"Inte den förlamande nålen!"
Tagning!
Oroa dig inte, min kära. Han är bara förlamad.
Om fem minuter är han tillbaka till det normala.
Då har han lärt sig sin läxa.
Ingen bråkar med vampyrerna.
Mannen han dödade och vars kropp är i den här väskan var en underordnad.
Jag, Satanas,
är den sanna storvampyren.
Jag vill att du ska ansluta dig till vampyrerna.
Om du inte svär din trohet till mig i morgon,
kommer du att dödas kl. 02.00.
Nästa kväll äter Moreno och Irma Vep i en kabaré i Montmartre.
Du har tackat nej till att gå med i New Vampires.
Kl. 02.00 kommer du att dö. Satanas, den sanna storvampyren.
Nu ger vi er ett utdrag ur Musidoras memoarer...
Morgonen vi spelade in den minnesvärda kabaretscenen,
fick jag ett telegram från regissör Feuillade där det stod:
"Gå till Gaumont-studion
för att spela in en farlig scen.
Ta med en elegant men använd klänning,
den kan nämligen bli skadad."
Jag la allt i en låda,
och gick till den närliggande tunnelbanestationen, Botzaris,
med min dyrbara klänning i handen.
Igår sa du att det inte var tydligt, så jag ritade det åt dig.
Så här ser vår scen ut.
Min partner Fernand Hermann, som spelade Moreno,
väntade på mig på kabaréuppsättningen.
Madam Musidora...
Det här är kabarén,
jag bjuder dig på middag.
Gaumont står för räkningen.
Champagnen flödar.
Smaka.
Njut.
Ölen är varm.
Kunde vara värre.
Ingen is i hinken heller.
Manichoux, vi filmar!
Ljus!
Detta är meddelandet från Satanas.
Han kommer att slå till kl. 02.00. Kl. 02.00.
Här.
Ursäkta mig. Vad ska du förställa?
- En tangodansare. - Sitt och ät istället.
Ställ dig upp.
Ät inte.
Du har smoking och vit fluga, det är inte rimligt.
Du får vara servitör.
Be garderoben lägga en handduk på din arm.
Kör till.
Jag ska förklara stämningen.
Ni är societetslejon, på bra humör.
När dansarna kommer in vill jag att alla ska titta på dem.
Tystnad!
Irma Vep och hennes älskare Moreno har precis fått besked
att Satanas, vampyren, fortfarande planerar att döda dem här kl. 02.00.
Hör på.
Det finns två kategorier av statister idag.
De vanliga statisterna får betalt enligt den vanliga lönenivån.
De som direkt påverkas av sprängningen kommer att få dubbelt betalt.
Om du är intresserad av dubbel lön,
stig till vänster.
Alla andra stiger till höger.
Dubbel lön åt det här hållet.
För säkerhets skull, gå bakom skärmen medan du filmar.
Ferdinand, jag går bakom skärmen.
Mr Feuillade...
Förlåt att jag avbryter.
Jag tror att du kommer att bli väldigt nöjd med min bomb.
En känd pyrotekniker gav mig formeln.
Jag är dock rädd att några statister kan skadas i explosionen.
Skador är okej.
Vi är redo att filma.
Under tiden, i Satanas gömställe, tvärs över gatan...
"Öppna fönstret så att jag kan sikta på kabarén!"
Statister, vi filmar!
Dansa!
Mycket bra.
Servitör, gå in. Servera glaset med champagne.
Häll sedan upp lite vin till den ensamma kunden vid nästa bord.
Så ja.
Servera sedan Moreno och Irma Vep.
Servera dem!
De skålar.
Irma Vep dricker.
Här kommer signalen.
Inspelningsplatsen kollapsade ovanpå oss.
Vi trodde att vi skulle dö.
Jag hör ingenting!
Jag har blivit döv!
Det...
Det här är slutet på min karriär!
Det var verkligen en stor bomb!
Trefaldig lön för alla sårade!
Hej! Det här är René Vidal.
Lämna inget meddelande.
Lämna inga meddelanden.
Jag kommer inte att svara på dem. Tack.
Vi borde umgås... Har du anlänt? Vill du ta en drink?
Kan vi ses? ??
Vi kan göra om knapparna.
Vi kan skicka det till Michael. Han gjorde alla knappar för Doomsday.
Han gör vad som helst.
Ja, vi har massor av knappar kvar från Doomsday.
Nog om mig. Hur var din dag?
Vi åkte bara runt,
tittade på alla huvudinspelningsplatser bara för att känna stämningen.
Jag har fått en känsla av hur de tänker.
Okej. Gillade du det?
- Inte egentligen. Nej. - Du börjar imorgon.
Det ger dem inte mycket tid att fixa grejer.
Det är därför jag måste fixa de viktigaste sakerna.
René är billig. Jag menar, inte billig.
I konstvärlden kallas han för en minimalist.
Han är minimalist. Inte jag.
Jag gillar stora grejer.
- Jag vet. - Det är frustrerande.
Det är samma sak med bomben, som ska explodera på nattklubben.
Han vill filma det i en håla.
Det filmar man inte i en håla.
Man åker till Moulin Rouge, eller Folies Bergère eller något stort.
Strunta i småskaliga grejer.
Det här är en tv-serie, inte en film.
- De har inte budgeten. - Jag vet,
Men jag försöker bara göra mitt bästa med det jag vet.
- Hollywood-storfilmer, från min barndom. - Menade inte att döma.
Jag vet att jag inte är en Coen-brothers.
De där jävlarna är genier.
- Nej. - Ja?
Jag hatar när du gör det där. Var inte underdånig.
Du kommer att göra bra filmer en dag.
Om filmer görs fortfarande.
- Nej, det kommer de. - Jag har något till dig.
- Vad? - Jag har en överraskning.
- Vad? - Ja.
- Stanna där. - Firar vi något?
Vänta.
Galet.
Ja.
Älskling.
- Välj en hand. - Vänster hand.
Båda, kom igen.
Oj...
Det är en överraskning. Öppna den. Den biter inte.
Herman.
- Gillar du det inte? - Det är så vackert.
Det är en ursäkt för att jag tog ett amatörjobb i Paris.
Jag sa aldrig att det var ett amatörjobb.
Det var i princip vad du sa.
Okej, jag sa att det var ett amatörjobb.
Vill du ta på det?
- Ja. - Gör det.
Haken kan vara knepig.
Franska hakar.
Voilà.
Det ser fantastiskt ut. Jösses.
Jag vill inte ta sönder det.
Jag ska hjälpa dig att ta av det.
Det är så vackert.
Älskling.
Ja, vad?
Fan.
Jösses.
- Har du träffat Mira? - Jag undviker henne.
Hon har frågat om dig.
Hon har sms: at dig.
Ja, jag har varit upptagen.
Jag svarar imorgon.
Kanske.
Du bara leker med henne.
Hon använde mig som sin sexslav.
Kom igen, älskling, det är lite dramatiskt.
Ja, men,
jag är inte den undergivna groupien hon en gång kände.
Jag är en kvinna.
Ja, det är du.
Jag är ingen marionett.
- Vill du hämnas? - Nej.
Jag tänker inte låta det spåra ur igen.
- Vilken tuffing. - Ja, jag är en tuffing.
Jag är en tuffing.
Älskling.
KOMMER SNART VÅLNADEN
Undertexter: Julia Norlander