Oprosti.
Te motim?
Rad sem malo na prizorišču, preden pride ekipa in nastane kaos.
Jaz tudi.
Moram vsrkati vase občutek prizorišča kot resničnega kraja.
Moram se prepričati, da so tu duhovi.
Oprosti, varneje se počutim, če vame ne meriš s pištolo.
Sem tako nevarna?
Zame si Irma Vep.
Zato si nevarna.
Ja, ampak stran od kamere sem prijazna oseba.
Meni se ne zdi tako.
Mogoče pozneje.
Ko bo snemanje končano.
Torej...
Je tu dovolj duhov zate?
Na prizorišču?
Večino časa je tako,
da so prizorišča brez duše, a ne tu.
Imel si pravega duha. S pištolo.
Mira,
verjameš v nevidno?
Nevidno?
Verjetno že.
Odvisno od tega, kaj misliš z nevidnim.
Stvari, ki obstajajo,
ampak jih ne moreš videti.
Recimo?
Wi-fi.
Wi-fi?
Ja, wi-fi.
Seveda.
Ja.
Včasih pa se mi zdi, da ga ni in ne dela.
Kaj pa prisotnost?
V smislu, da ima kraj nekakšno dušo?
- Ali pa ne. - Tega ne vidiš, ampak čutiš.
Ja.
Verjamem.
Prizorišča so...
Strašljiva, ker so resnična in hkrati niso resnična.
Videti so resnična, a so imitacija stvarnosti.
Kot so sanje
imitacija stvarnosti.
Tako je. Kot sanje.
Si vadila?
Ja.
Bi mi pokazala?
Si prepričan, da bi morala ubiti Velikega vampirja?
Ja. Moramo se ga znebiti.
Zagotovo ne bo vesel.
Naj gre v rit.
Tukaj sem zate.
Zato sem za stvar.
Veliki vampir obišče Morena, da bi plačal odkupnino za Irmo Vep.
"Irma me ne želi zapustiti. Vprašaj jo, v sosednji sobi je."
Irma Vep je še vedno pod Morenovim urokom. Strelja in ubije Velikega vampirja!
Ja!
Super! Uspelo ti je.
Še enkrat ga ustreli.
Izprazni nabojnik.
Zdaj pa skoči nanj.
Ja, z obema nogama.
Skoči nanj.
René, čevlje s peto imam.
Ne morem skočiti nanj.
Ne, ne, ne.
Mrtev je. Ničesar ne čuti.
- Skoči nanj. - Zelo mi je žal.
V redu je. Nič hudega.
Za nič se ni treba opravičevati.
To je med Renéjem in mano.
Zmešan je!
René, stožil te bom do gat!
To je tipično maščevanje. Pogorel boš.
Jebi se.
Mrtev si. Veliki vampir je mrtev!
Prekleto res, da je mrtev. Izpadel je iz zgodbe. Adijo!
Konec je s tabo. Se vidiva na poravnavi, pizdun.
Jebi se, izmeček! Jebi se!
Prekleto!
Prekleto! Dovolj imam tega filma!
Sranje!
Tega ne prenesem več!
Sovražim Roberta!
Sranje!
Takole.
- Lahko noč. - Lahko noč, oči.
Spita?
Ja.
Veš, zares me skrbi.
Kaj je še novega?
To je pač del tega, da sodeluješ z Renéjem.
Ne sme ti priti do živega.
Saj vem, ampak tokrat je šel predaleč.
Danes se mu je povsem zmešalo. Zaradi tega je Robert odšel.
Kako dolgo že delaš z Renéjem?
15 let.
Se ti ne zdi, da rabiš odmor?
Moram ga zaščititi.
Pred čim?
Pred njim samim.
Izginil je.
Kaj to pomeni?
Celo njegovo ženo sem poklical. Nič novega.
Ignorira mene in Carlo.
Mogoče nas bo pustil na cedilu.
To je stvar zavarovanja.
Imamo kritje za režiserja, ki se mu je zmešalo?
Ti bi morala vedeti, odvetnica si.
Upam, potrkajmo na les.
Je to vse, kar zmoreš?
Naj zavijem v celofan?
Ne.
Halo?
Oprosti, ker te motim ob tej uri. Problemček imam.
Gre za Renéja?
Ne, ne gre za Renéja.
- Povej. - Za Gottfrieda gre.
Od prvega dne sem vedel, da pomeni težave.
Kako naj se izrazim?
Obesil se je v nekakšni spolni igrici.
Kaj? A je...
Ni povsem... Nismo prepričani, če je povsem živ.
Ne dobim jasnega odgovora.
Od koga?
Od reševalcev.
V hotelu sem. Čakam na prognozo.
Zdravnik prihaja.
Pokličem nazaj.
Oprostite, gospod, je kaj novega?
Živ je,
a ima mogoče možganske poškodbe.
Mogoče bo preživel, a njegov spomin in gibljivost bi lahko bila slabša.
Oprostite, lahko vprašam nekaj neumnega?
To spada k moji službi.
Obstaja možnost, da bi jutri lahko snemal?
Imel bo srečo, če bo jutri še živ.
V redu.
Oprostite.
Mimo gremo, hvala.
S pacientom grem.
- Tam nas čakajo. - V redu, super.
Pripravljeni, dvignimo.
Dvigujem.
Halo?
Končno so odšli v bolnišnico. S skuterjem grem za njimi.
Ne morem povedati več kot to, kar je rekel zdravnik.
Gautier kliče.
- Si ga poklicala? - Seveda.
Moral sem ga.
Ne zavidam ti. Srečno.
Pokliči me po slikanju.
Obveščala te bom.
Ja, Gautier. Hvala za klic.
Pravkar sem dobil sporočila. Zdite se zaskrbljeni.
Težavo imamo.
V zvezi z Miro?
Ne.
Mira je v redu.
Težave so z nemškim igralcem.
- Z Gottfriedom. - Gottfriedom?
Če sem iskren, se ga ne spomnim.
Za trenutek ste me prestrašili.
Kaj pa se dogaja s tem nemškim igralcem?
Občutljiva zadeva je.
V bolnišnici je.
Ubožec.
- Nesreča? - Ja, lahko bi tako rekli.
Na snemanju?
Ne, v njegovi hotelski sobi.
Našli so ga v omari.
Imel je nesrečo v omari?
No...
Kot najbrž veste, če se moški obesi,
ima spontano, samodejno...
Erekcijo.
Ne, tega pa nisem vedel.
Nekateri uporabijo zanko ali pas,
da se obesijo na drog v omari
z namenom spolne vzburjenosti.
Temu se reče "avtoerotično dušenje".
"Avtoerotično dušenje"?
Zveni zmešan.
Zakaj ni bil pod strožjim nadzorom?
Asistentka je skrbela za to.
Ampak očitno je Gottfried hotel v "medvedji bar",
ki je za geje, ki so jim všeč starejši, obilnejši moški.
Asistentka ga je izgubila v gneči.
Še nikoli nisem bil v takem lokalu.
Ampak menda je lahko velika gneča.
Kdaj se je to zgodilo?
Ne vemo.
Ni se oglašal na telefon.
Carla je prosila, da odprejo vrata.
Našli so ga v omari.
- Živega? - Teoretično gledano že.
Ampak nezavestnega.
Torej je možgansko mrtev?
Ne, ampak napoved ni dobra.
Pokličite Angusa, mojega vodjo produkcije.
Poslal vam bom njegove kontaktne podatke.
- Takoj zjutraj bom uredil. - Ne, zdaj.
V redu.
Nikomur niti besedice.
Njemu prepustite komunikacijo z njegovim agentom, družino...
Zdaj moramo omejiti škodo.
Kakšne so možnosti za preživetje?
Slabe.
Redek primer, a jih občasno dobimo.
Večinoma ob vikendih. Na sobotne večere.
Ali med poletnimi počitnicami. Moškim je dolgčas in se igrajo s tiči.
Kako bedno.
Kakšne možnosti ima Gottfried? Polovične?
Včasih se vrnejo, včasih ne.
V tem primeru bi rekel 30:70.
30:70.
Mogoče bolj 25:75.
Si dobila Renéja?
Še poskušaj.
Prihajam v produkcijsko pisarno. Danes ne moremo snemati.
Ne, ne kliči Mire.
Gautierjevi odvetniki bodo poklicali njeno agentko glede Gottfrieda.
Upam, da se bo René prikazal, preden Gautier izve.
Angus, danes očitno ne bomo snemali,
ampak vemo, da lahko zamenjamo ta dva tedna na urniku
in začnemo snemati v soboto.
Ob petkih igra Edmond Lagrange v gledališču.
Igra v Les fourberies de Scapin.
To je super zanj. Presrečen je.
Bo ekipa delala ob sobotah?
Vem, da je težavno, ampak ker je nujno,
bomo nekako uredili.
Kdaj bi mi povedali, da Renéja ni?
Opravičujem se.
Včeraj, po prepiru z Robertom,
je zapustil prizorišče in izginil.
Ves čas ga že kličem.
Moramo razmisliti o zamenjavi.
Sploh ve, da je Gottfried delal samomor?
V bistvu ni šlo za samomor.
Bil je bolj seks posnetek.
Raje ne govorimo o spolni igrici.
Ni zagotovo.
Ne vemo... Zdravnik mora...
Mora nam kaj več povedati.
Dajmo mu nekaj časa.
Vedno se pojavi.
Poklical bom njegovega agenta.
Njegov agent ne pomaga.
Da ste mi to prikrivali, je bilo idiotsko.
Živjo, Angus, si dobro?
Če sem iskren, niti ne.
Gautier bo besen, ko sliši za Renéja.
- Razumem. - Na zvočniku si.
Bonjour, Vladimir.
- Se je prikazal? - Ne...
Šel sem naokoli. Nič še ni.
Kaj naj naredimo?
Bodite potrpežljivi. Minilo je manj kot 24 ur.
S tvojo stranko smo bili že zelo potrpežljivi.
Saj ne morete snemati, če je igralec na intenzivni negi.
Lahko prilagodimo urnik.
Saj veš, kako gre.
Gautier ima dovolj Renéja in njegovega sranja.
René ni kriv, da se je Gottfriedu strgalo.
Oprosti, napadel je Roberta Danjouja,
človeka, ki je dober igralec in pravi gospod.
Ponižal ga je.
Mogoče nas bo tožil.
Tako je v kinematografiji. Sranje se dogaja.
Ne, to je kaos. Tega ne bomo več prenašali.
Mogoče je imel René nesrečo.
Nikamor ne pridemo.
Če se ne prikaže do poldneva, bo odpuščen.
Če te pokliče, mu povej to.
Velja. Adijo.
Adijo.
- Ni ravno koristen. - To je še premil izraz.
Čas je za načrt B.
Ki je?
Zaradi Renéjeve preteklosti sem
kontaktiral Hermanovega agenta.
Herman Ray? Herman iz Sodnega dne?
Samo malenkosti še zgladimo.
Nisem prepričana, da je Herman pravi.
Ta serija je zelo evropska, ni njegov slog.
Lahko bi bil. Njegovemu filmu gre super po vsem svetu.
Sodni dan nima nič z Vampirji.
Čisto nasprotje sta. Ne? Edina tako mislim?
Po Zoomu sem govoril z njegovimi.
Mislim, da bi razmislili o ponudbi.
Mojbog.
Živjo.
Si v redu?
Ja, dobro sem.
Si prepričan? Lepo te je videti.
Ja, v hotelu.
Prišla sem iz dvigala in ga videla tam.
Potem pa se je onesvestil.
Ne, v redu je. Tušira se.
Dala sem ga pod mrzel tuš.
Mislim, da je zdaj v redu.
Ni se zdel nič manj razumljiv kot običajno.
Hotel je naravnost na snemanje. Rekla sem:
"Ne, moraš počivati."
Ja. Ne, v redu je.
Mislim, da je končal s tuširanjem. Pokličem te nazaj.
Kaj se ti je pa zgodilo?
Ne vem.
Tiho sem sedel v hotelski sobi in bral kul knjigo o drogah
in nacistični Nemčiji: Blitzed. Poznaš?
- Ne. - Zanimiva je.
Si vedela, da so bile vse elitne enote na spidu?
V redu.
Potem se ničesar več ne spomnim. Zbudil sem se na kliniki.
Z infuzijo v rokah.
Naj ti povem podrobnosti.
Očitno si se obesil v omari in izgubil zavest.
Ne, razumem bolečino v vratu in davljenje...
- Najbrž. - Spraševal sem se glede sledi davljenja.
Prosim, pojej kaj.
Ni razloga za skrb.
To počnem, če mi tič ne vstane.
Deluje?
Običajno deluje, ampak občasno me zmanjka, zato je tanka meja.
Očitno je šlo tokrat za las.
- Že veliko hujše stvari sem počel. - Gotovo.
Zdaj pa se počutim jebeno v formi.
To ti da energijo.
Pojma nimaš.
Očitno slikanje možganov ni pokazalo lezij.
Torej...
Ja, mislim, da je odlična ponudba
Še enkrat se moram pogovoriti z Laurie.
Hej.
Z ekipo smo pravkar drugič preko Zooma govorili s Francozi.
Resno hočejo, da dokončam Irmo Vep.
Res razmišljaš o tem?
Ja.
Nisem še sporočil odločitve. Rekel sem, naj počakajo do jutri.
Marvel je prestavil Shark Mana in mislil sem, da boš srečna,
če boš šla za par tednov v Pariz.
- Saj sem. - In dobro plačajo.
Nočem biti ostra, ampak v bistvu je to pofl.
O čem pa govoriš?
To je prestižen projekt.
Srček, zdaj ne bi smel snemati TV-serije.
Slabo je za tvoj imidž.
Zakaj?
Sodni dan se je dobro odrezal.
Lahko bi gradil na tem.
Ta Irma Vep te ne bo nikamor pripeljala.
Torej nočeš v Pariz.
Seveda bi rada šla v Pariz. Kdo pa ne bi šel rad v Pariz?
Ampak mar mi je zate.
Me pa skrbi glede tebe in Mire.
- Ni razloga za to. - Čutim, da ni bilo zaključka.
Zanjo ne vem, ampak...
Meni je čisto prav, če sva samo prijateljici.
Na daleč, seveda.
Če bova res šla,
- bova poskrbela za razdaljo. - Hvala.
Kaj se je zgodilo z Renéjem Vidalom?
Pizdun je očitno izginil.
- Res? - Ja, izklopil je telefon.
Nihče ga ne more dobiti.
Si poskusil?
- Poslal sem mu sporočilo. - Ti je odpisal?
Nekako. Še nikoli ni poslal takega gifa.
To sem si razlagal kot: "Kar izvoli."
Meni se zdi malo manj prefinjeno. Recimo: "Jebi se."
Si še poklicala Renéja?
Izklopil je telefon.
Poslala sem mu sporočila.
Nisem presenečena.
Samo razočarana.
Na ta projekt sem pristala zaradi Renéja.
Lahko bi se počutila izdano.
Gotovo trpi.
Vem. Ampak zdaj bomo dobili Hermana.
Rabijo tvojo odobritev.
Saj veš, da jo bom dala.
Kaj pa naj? Saj ni veliko možnosti.
On je vsaj hudič, ki ga poznam.
Herman ni hudič.
Me je pa strah.
Zakaj?
Pogrešam Laurie.
Jaz pa ne.
Zjutraj sem jo klicala. Ni se oglasila.
Zakaj si jo pa klicala, pizda?
V mestu bo.
Lahko bi postavili pravila.
Laurie ne uboga pravil.
Ne dovoli ji, da te še bolj prizadene.
Dober dan. Kar naprej.
Torej?
Od včeraj zjutraj nisem šel domov.
Vso noč sem taval po Parizu.
Ste povedali ženi?
Ne, v bistvu...
Ko snemam, žena raje zapusti mesto.
Vzame otroke. Običajno so pri njeni mami.
Ona pravi,
da sem neznosen, ko snemam.
Pa ste res?
Ne morem reči, da se ne strinjam z njo.
Naredil sem grozno napako.
Ne bi smel snemati te serije.
Umaknil se bom.
Niste vsega dobro premislili?
Ne dovolj temeljito.
Lahko bi bilo terapevtsko.
Ampak ni bilo.
Zakaj tako pravite?
Pred nekaj dnevi
me je obiskal
Jadin duh.
- Njen duh? - Ja.
Je mrtva?
Ne, živa je. Ampak bila je tam.
Oprostite.
Ja? Ja.
Lahko ovojnico položite pod predpražnik? Hvala.
Oprostite.
Po desetih letih vas še vedno preganja.
Po 12 letih.
Oprostite, 12. Dobro.
Verjel sem, da bo snemanje tega dolgega, osemurnega filma
prineslo nekakšno odrešitev.
Ampak ni odrešitve.
Samo odprlo je stare rane.
Rekli ste, da Mira pooseblja odrešitev.
To je res, ja.
Jo ljubite?
Ja.
Ljubim jo. Seveda.
Sorodna duša je.
A gre za nekaj drugega.
Nič manj dragoceno ni kot tisto, kar sem imel z Jade.
- In ona ni duh. - Ne.
Tako živa je, polna energije.
Ampak, veste...
Duhovi nimajo veliko skupnega z mrtvimi.
Pri njih gre bolj za to,
kar je mrtvo v nas.
Bolj za...
Preteklost, ki živi v nas.
In to je Miri tuje.
Ona je zdravilo.
Vas zdravi?
Ja. Ampak rad bi jo tudi zaščitil
pred svojo boleznijo.
Vašo boleznijo?
Ja, včeraj...
Hočem reči...
Gre za to...
Včeraj sem spet izgubil nadzor.
- Kaj se je zgodilo? - Šlo je za tistega igralca.
Žal mi je, da ga nisem ubil.
Opisovali ste že morilske impulze,
sploh med snemanjem.
A to je bilo pred leti. Mislila sem, da je tega konec.
Vrnili so se.
In po odsotnosti so še močnejši.
Kaj menite, zakaj včeraj niste mogli nadzorovati svoje jeze?
Je kakšen razlog?
Ja. Ja.
Mi ga poveste?
Tisti igralec
je bil užaljen zaradi prizora ugrabitve,
ki je v Feuilladejevi izvirni različici ikoničen.
Temu prizoru ugrabitve je rekel
posilstvo.
Ugrabitev pomeni, da nekoga odpeljejo proti njegovi volji.
V tem smislu je povezava s posilstvom.
Pravite, da je imel igralec prav?
Ne, nisem rekla, da ste posiljevalec.
Mislim, da ste ravno nasprotno.
Samo pojasnjujem logiko.
Sovražim ga.
Seveda, ker vam zatira hrepenenje.
Hrepenenje?
Vaše fantazije.
Spomnite me, kdo je ta Herman, o katerem govorite.
Pomemben režiser. Z Miro je snemal Sodni dan.
Ja, film, v katerem Ragnarju odrežejo jajca.
Moja žena je rekla, da ji je zelo všeč.
Pa to ne ubije franšize?
Ne, pametna poteza je. Ragnar se vrne transspolen.
Prvi trans superjunak. Vizionarski projekt.
Kaj Mira meni o Hermanu?
Ni navdušena, a kaj naj naredi?
René je odšel. Razume.
Skupaj sta snemala Sodni dan. Blizu sta si.
To je super novica.
Kaj pravi zavarovalnica?
Vse nam bodo krili,
če jutri zvečer izpraznimo prizorišče, kot je načrtovano.
Drugega ne moremo.
Nemogoče.
Herman bo prispel v ponedeljek. Utrujen bo.
V Plazi bo odložil prtljago in si ogledal nekaj lokacij.
Do torka ne bo mogel snemati.
Zavarovalnica hoče, da snemamo jutri,
razdremo sceno in odidemo.
Rabimo režiserja.
O tem sem govoril z Miro.
Predlagala je svojo asistentko Regino.
Trdi, da bi zmogla.
Dobro.
Regina je pravkar končala filmsko akademijo.
Videl sem njene kratke filme, nadarjena je. Lahko bi dobili slabšega.
Močen film pripravlja. Zanima me.
Dajmo ji priložnost in osrečimo Miro. Herbert bo prevzel sedmo epizodo.
- Herman! - Kaj?
Ime mu je Herman.
Čisto panična sem.
Hočejo, da zamenjam Renéja,
da jih rešim.
Meni se zdi to super priložnost. Zgrabi jo.
Nisem pripravljena in sploh ni moj projekt.
- Pa naj postane tvoj projekt. - Za en dan?
Mira rabi tvojo pomoč.
Jaz sem tista, ki rabi pomoč.
Daj no, v redu boš. Saj je samo en prizor.
Naj ti nekaj pokažem.
Vso noč sem gledala reference, da bi se pripravila.
Kaj, hudiča, je to?
Nekaj v tvojem slogu, punca.
Eksperimentalni filmar.
René ga vedno omenja kot navdih.
Bi ga morala poznati?
Ne vidi se kot režiserja, ampak naj bi bil mag.
- Misliš čarovnik? - Ne. Čarovniki izvajajo trike.
Magi verjamejo v nevidne sile.
Verjame, da so igralci duhovi, filmi pa magični rituali.
In kakšen je namen filmov kot magičnih ritualov?
Da prikličejo Luciferja.
Torej so nekakšni satanistični obredi?
Ne, sploh ne. Lucifer je padli angel.
Je pa tudi nosilec luči, zato...
Njegovi filmi govorijo o klicanju Luciferja.
Govorijo o dostopu do te luči.
Kaj hočeš reči?
Vsi filmi govorijo o dostopu do luči.
Vsi filmi govorijo o...
- Mogoče tisti dobri. - Ja, dobri.
Če ne verjameš v nevidno, preprosto ne snemaš dobrih filmov.
So vas to učili na filmski akademiji?
Ne, to je del kinematografije, ki se ga moraš naučiti sam.
Tega te nihče ne nauči.
Veš, da zveniš kot René?
Tvoja bluza.
Hvala, gospa režiserka.
Samo za en dan.
Potem se bom spremenila nazaj v bučo.
Poglej, tu je...
Anaïs Nin kot Astarte,
boginja lune.
Igra Astarte?
Ne.
Ona je Astarte. To je glavna razlika.
Hočeš reči, da moram biti Irma Vep?
Ne, moraš dovoliti, da Irma Vep postane ti.
Da bodo Vampirji boljša serija.
Da bodo Vampirji umetnost.
- Ne pa... - Zabava.
Ne bi smelo biti zabavno?
Seveda naj bi bilo zabavno.
Ampak lahko je še več kot to.
Kako vidiš prvi posnetek?
Najprej je kamera tu.
Vhod v Morenovo stanovanje.
Potem približamo
na podlega Satanasa,
ko si nadene svojo strupeno konico.
Pozvoni pri Morenu.
Z njim in Irmo Vep se sooči glede umora Velikega vampirja.
Moreno in Irma Vep sta pravkar skrila truplo Velikega vampirja v skrinjo.
"Ne paralitična ost!"
In akcija!
Ne skrbi, draga. Samo paraliziran je.
Čez pet minut bo spet normalen.
In naučil se bo lekcije.
Nihče se ne spravlja na Vampirje.
Moški, ki ga je ubil in čigar truplo je v tej skrinji, je bil podrejeni.
Jaz, Satanas,
sem pravi Veliki vampir.
Hočem, da se pridružiš Vampirjem.
Če mi do jutri ne prisežeš zvestobe,
te bomo ob dveh ponoči ubili.
Naslednji večer Moreno in Irma Vep večerjata v kabaretu na Montmartru.
Zavrnil si mojo ponudbo, da se pridružiš Vampirjem.
Ob dveh ponoči boš umrl. Satanas, edini pravi Veliki vampir.
Zdaj pa vam predstavljamo izsek iz Musidorinih spominov...
Na jutro snemanja nepozabnega prizora v kabaretu
sem prejela telegram režiserja Feuilladeja, kjer je pisalo:
"Prosim, pridite v Gaumont Studios
na snemanje nevarnega prizora."
Prinesite elegantno večerno obleko, ki ni nova,
saj se lahko poškoduje."
Vse sem dala v škatlo
in se napotila na bližnjo postajo podzemne železnice, Botzaris.
V rokah sem imela svojo dragoceno obleko.
Včeraj si rekel, da ni jasno, zato sem ti narisal.
To je naš prizor.
Moj partner Fernand Hermann, ki je igral Morena,
me je čakal na prizorišču v kabaretu.
Madam Musidora...
To je kabaret,
kjer vam bom plačal večerjo.
Gaumont plača račun.
Šampanjec teče v potokih.
Pokusi.
Uživaj.
To je toplo pivo.
Lahko bi bilo huje.
In v vedru ni ledu.
Manichoux, snemajmo!
Luči!
To je Satanasovo sporočilo.
Udaril bo ob dveh ponoči. Ob dveh.
Izvolita.
Oprostite. Kaj naj bi bili vi?
- Plesalec tanga. - Namesto tega sedite in večerjajte.
Pokonci, pokonci.
V bistvu ne večerjajte.
Svečano ste oblečeni, ne bo smiselno.
Natakar boste.
V garderobi naj vam dajo brisačo čez roko.
Dobro.
Pojasnila vam bom prizor.
Ste ljudje iz visoke družbe, zabavate se.
Ko vstopijo plesalke, jih vsi glejte.
Tišina, prosim!
Irma in njen ljubimec Moreno sta pravkar izvedela,
da ju Satanas, Veliki vampir, namerava ubiti ob dveh ponoči.
Vsi poslušajte.
Danes imamo dve kategoriji statistov.
Navadni statisti bodo zaslužili običajno dnevno postavko.
Tisti, ki bodo neposredno čutili eksplozijo, pa bodo plačani dvojno.
Če vas zanima dvojno plačilo,
stopite na svojo levo.
Vsi drugi na desno.
Dvojno plačilo je v tisti smeri.
Zaradi varnosti se med snemanjem umaknite za zaščito.
Ferdinand, za zaščito grem.
G. Feuillade...
Oprostite, ker motim.
Mislim, da boste zelo zadovoljni z mojim eksplozivom.
Ugleden pirotehnik mi je dal formulo.
Bojim pa se, da bi lahko nekaj statistov eksplozija poškodovala.
Nič hudega.
Pripravljeni smo na snemanje.
Medtem v Satanasovem skrivališču čez cesto...
"Odprite okno, da lahko streljam na kabaret!"
Statisti, snemamo!
Plešite!
Zelo dobro.
Vstopite, natakar. Postrezite kozarec šampanjca.
Potem natočite vino samotni stranki pri sosednji mizi.
Tako.
Potem postrezite Morenu in Irmi Vep.
Postrezite jima!
Nazdravita.
Irma Vep pije.
Prihaja znak.
Scena se je sesedla na nas.
Mislili smo, da smo mrtvi.
Ničesar ne slišim.
Oglušel sem.
To je...
To je konec moje kariere!
To pa je bila huda bomba.
Trojno plačilo za ranjene.
Živjo. Tukaj René Vidal.
Ne pustite sporočila.
Ne puščajte mi sporočil.
Ne bom odgovarjal nanje. Hvala.
Morali bi govoriti. Si že tu? Greva na pijačo?
Se lahko vidiva? ??
Ponovimo lahko zaključke.
To lahko pošljemo Michaelu. On jih je naredil za Sodni dan.
Vse bo naredil.
Ja, veliko zaključkov je ostalo od Sodnega dne.
Ampak dovolj o meni. Kako si preživel dan?
Vozili smo se okoli
in pogledali glavna prizorišča, da bi ujeli vzdušje.
Lahko začutim vzdušje dogajanja.
V redu. Ti je bilo všeč?
- Niti ne. - Jutri začneš.
Nimajo veliko časa, da bi popravili stvari.
Zato moram jaz popraviti najpomembnejše stvari.
René, skopuh. No, ni skopuh.
V umetniškem svetu temu rečejo minimalist.
Minimalist je. Jaz pa ne.
Rad imam veliko.
- Vem. - Jezi me.
Enako je s to bombo, ki naj bi eksplodirala v nočnem klubu.
Hotel je snemati v neki luknji.
Tega ne moreš snemati v luknji.
Greš v Moulin Rouge ali Folies Bergère, na neki razkošen kraj.
Jebeš to nepomembno sranje, če me razumeš.
Herman, to je TV-serija, ne film.
- Nimajo proračuna za to. - Saj vem.
Ampak samo skušam narediti najboljše s tem, kar znam.
- Odraščal sem s hollywoodskimi hiti. - Nisem hotela obsojati.
Vem, da nisem kot brata Coen.
Tista pizduna sta genija.
- Ne, ne, ne. - Ja?
Ne maram, da počneš to. Ne dajaj se v nič.
Nekega dne boš snemal velike filme.
Če bodo filme še vedno snemali.
- Ne, bodo jih. - Nekaj imam zate.
- Kaj? - Presenečenje imam.
- Kaj? - Ja.
- Tukaj ostani. - A kaj praznujeva?
Samo trenutek.
Noro.
Ja.
Srček.
- Izberi roko. - Leva roka.
Obe, daj no.
Vau...
Presenečenje je. Odpri, ne grize.
Herman.
- Kaj je? Ti ni všeč? - Tako je lepa.
To je opravičilo, ker sem sprejel šušmarsko delo v Parizu.
Nisem rekla, da je šušmarsko delo.
V bistvu si.
Prav, rekla sem to.
Si jo boš nadela?
- Ja. - Dajva.
Ta zaponka je lahko težavna.
Francoske zaponke.
Voilà.
Čudovito je videti. Hudiča.
Nočem je strgati.
Naj ti jo pomagam sneti.
Tako lepa je.
Ljubica.
Ja, kako gre?
Sranje.
Prekleto.
- Si videla Miro? - Izogibam se je.
Spraševala je po tebi.
Pisala ti je.
Ja, zaposlena sem bila.
Jutri bom odgovorila.
Mogoče.
Samo igraš se z njo.
Herman, imela me je za spolno sužnjo.
Daj no, ljubica, to je malo dramatično.
No,
ni ji všeč, da nisem pokorna oboževalka, ki jo je nekoč poznala.
Ženska sem.
Res si.
Nisem lutka.
- Hočeš maščevanje? - Ne.
Ampak ne bom dovolila, da stvari spet uidejo izpod nadzora.
- Kakšna frajerka. - Ja, frajerka sem.
Frajerka sem.
Srček.
KMALU SPEKTER
Prevedel: Maja Vodopivec