IRMA VEP
MORENO, STEJNĚ JAKO VELKÝ VAMPÍR, JDE PO WERNEROVĚ POKLADU...
- Promiňte, máte nějaký cigarety? - Ne, jen zbytek doutníku od Roberta.
- Dejte mi ho! - Řekl, že ho mám schovat.
Ne, dejte mi ho! Dík.
- Bude vám vadit, když otevřu okno? - Ano, bude. Bude mi to vadit.
Klimatizaci ne, prosím. Nemůžu ji vystát, nesnáším ji.
Říkal jsem vám to už desetkrát! Je takový vedro.
Nikdy mi to nezvedáš. Robert čeká.
- Danjou? - Slíbil jsi, že s ním promluvíš.
Kde je Mirina šatna?
- Ve druhém patře. Mám tě tam odvést? - To zvládnu.
- Nechtěla jsem tě urazit. - Je mi fuk, co jsi chtěla.
Dobře, bezva. Robert Danjou.
- René! Tak rád tě vidím! - Promiň, spěchám.
- Měli jsme si spolu dát kávu. - Mám teď naléhavější věci.
Proto potřebuješ tu kávu. Posaď se.
Promiňte, můžu dostat dvojité espresso?
- Musím si s ním vypít kafe. - Jistě.
Tak co se děje?
Potřebuju, aby Mira pochopila důležitost scény únosu.
A své klíčové scény s Velkým vampírem.
- Jistě. - Připravili jsme se s Mirou dobře.
Vy jste na ní spolu pracovali, a nic jste mi neřekli?
Proto jsem s vámi chtěl mluvit.
Vybrousili jsme dialog. Provedli menší úpravy.
- To herci často dělají. - Ne, to herci často nedělají.
Budeš spokojenej. Hodně jsme zapracovali na naší chemii.
Jaké chemii?
Hrajeme pár.
To říká kdo?
- Děláš si srandu? - Jsme pár, přece!
Ne. Promiň, to mě ani nenapadlo. Kdo říkal, že jste pár?
- Četl jsi scénář? - Jistě.
- Žádnej pár v tom není. - Dobrá.
Pracovní schůzky fungují skvěle.
- Pracovní setkání? - Našli jsme si svůj rytmus.
Jsme synchronizovaní. To je vzácný.
- Dík. - Hodně vzácný.
- Ano. - A úžasný.
- Takže, Roberte. - Ano?
- Budeme v tom pokračovat později. - Kdykoliv. Jsem ti k službám.
- Ještě maličkost. - Ano?
Jsem ti moc vděčný.
Je báječný pracovat s vynikajícím režisérem a přítelem.
Dík.
Je důležitý tyhle věci říkat.
- Ano, inu... - Jsem poctěn, že mi důvěřuješ.
U Feuillada hrál Velkého vampíra v každém díle jiný herec.
Bylo od tebe velice vynalézavé, spojit je do jednoho!
Poskytuje mi to všechen potřebný prostor
ke ztvárnění nuancí této vůdčí osobnosti zločinu!
- Nepochybuju, že to dokážeš. - Doufám, že budu tvé důvěry hoden.
- To je šlechetné. - Dovol, abych tě políbil.
- Ne. - Ano.
- Ne!
- Ano! - Ano.
- Do prdele! - Ruším vás?
Ne. Vyděsil jste mě. Pojďte dál.
Ne, protože vám chci něco ukázat.
Je to původní verze scény, kterou dnes budeme točit.
Podívejte.
Víte, s tím jsem docela obeznámená.
Zatímco Velký vampír zabavuje Wernera v salónu,
Irma Vep ukradne z Wernerova pokoje mapu s pokladem,
ale Moreno ji chytí.
- Dobře. - Dívejte.
Je to jedna z nejdůležitějších scén v seriálu.
Musí být stejně působivá jako v originálu.
Mezi vámi a Morenem musí být sexuální napětí.
Jistě.
- Podívejte. - Jo.
Je tam touha. Je tam svádění. Vidíte.
Právě jsem mluvil dole s Robertem,
musíte pochopit, že jsou s Velkým vampírem
spíše něco jako
obchodní partneři.
Velký vampír je starší muž, starej páprda.
- Nemá o něj zájem. - Jo, já vím.
- Ani trochu. - Správně.
- O páprdu. - Jo.
- Vstoupí Moreno, víte.
- Jo. - Moreno. Sexy.
- Tres sexy. - Ano. Sexy.
- Mladý, odvážný. - Velice uhlazený lotr, musím říct.
Jo, ale ona je zločinec.
- Ona je ta nebezpečná. - Jo!
Moreno situaci ale obrací a ona už není mozkem celého zločinu,
ale dívkou v nesnázích.
- Jak se opovažujete? - Jo. Poníží ji.
Páni. To je silný slovo. Já si nemyslím, že ji poníží.
Ne, ona odhaluje zvrácené touhy samotného publika.
Podle mě je to až komiksové.
Právě tím je to legrační, zábavný.
To je pravda. Ale, víte...
Když ji vleče a unáší,
tak je to sexy proto, že je to hodně cudný.
- Nic není ukázáno. - To je pravda.
Ale můžeme cítit to napětí.
A především je to úžasný dějový zvrat.
Jo.
Nečekáte to.
Jo, to je scéna, která vyniká.
- Můžete se na ni podívat na YouTube. - Já vím!
Je to ten nejsledovanější klip o "Vampírech" na internetu,
ale já to nechápu.
Je to nejsilnější pubertální fantazie.
Kluci se bojí děvčat, tak fantazírují o tom, že je zkrotí.
Samozřejmě se to ve skutečnosti neděje.
Ve skutečnosti se děje všechno.
To dobrý.
To špatný a...
všechno mezi tím.
Natočme to.
Stačí, Maliku. Už mi tu kurva nepřekážejte.
Už to skoro je.
- Ne! Ježíši Kriste! - Ještě chviličku.
Už to skoro je. Ne! No tak!
- Tak! - Pojďme!
Klapka!
- Scéna 40B, střih. - Promiňte!
Gottfriede,
víte, že to byla od Feuillada provokace.
Ano.
Tohle je začátek scény, kvůli které je málem zakázali.
- Produkční firmu zavřeli. - Nebojte.
- Postarám se, aby zakázali i vás. - Ne.
Ne. To jsem nemyslel. Rozumíte? Ovládejte se.
- Nikomu neubližujte, jasný? - Pokusím se.
Nic neslibuju.
Buďte ale i zvíře. Buďte nebezpečný.
Zkuste ji zaskočit.
Jo.
Ovládejte se.
Jdeme na to! Spusťte kameru! Tiše na scéně!
- Klapka! - Scéna 40B, střih dvě. Klapka jedna.
Stop!
- Jste v pořádku? - Jo. Ne.
Bolí to, ale dobrý.
Dobrý? Fajn, protože se musím podívat na playback.
- Jistě. - Tak. Sledujeme playback.
Ještě jednou. Uděláme to znovu.
Promiň. Nedošlo mi to. Byl jsem v roli.
- Nechal ses unést. - To já vždy.
Jinak hrát neumím.
Tohle je naše první společná scéna, tak aby bylo naprosto jasno,
budeš na to muset jinak.
- Než v transu. - Jo?
Se mnou ten trans prostě vynech.
Sebekontrola. To je tak nudný.
- Ale jestli je to tvoje přání... - Je.
Promiňte. Tohle se nepovedlo.
Je mi líto, bylo to nudný. Rozumíte? Necítil jsem žádný napětí.
- Potřebujeme něco fluidnějšího... - Jo, já vím.
Myslím, že chápu, co potřebujete
- a chcete. - Buď jako had.
Jo. Stačí, když mě popadneš tím šátkem
a já už obstarám zbytek.
Ty jsi dáma. Já se velmi rád podřídím.
- Scéna 40B. - Prosím. Okamžik.
Chvilku počkejte. Prosím.
Gottfriede, tohle jsme točili už čtrnáctkrát.
Klidně ještě stokrát, když budu muset.
O tom nepochybuji.
Ale, nekomplikujte to. Snažte se to dělat minimalisticky.
To snad ne. To už by pak bylo katakonický.
Přesně tak. To je dokonalý. Katatonický. To je to slovo.
To je přesně ono. Udělejme to katakonický. Super.
- Scéna 40B, střih dvě, klapka 15. - Klapka!
Akce.
Stop. Další scéna!
Dobře. Herci si můžou dát pauzu.
Hledala jsem všude. Nikde není.
Není v šatně, není v kostymérně.
Vůbec nevím. Dívala jsem se všude!
Miro?
Co je ti?
Zahlédla jsem tě,
- ale nikomu jsem to neřekla. - Dobrý.
- Co je? - Prostě to v sobě neudržím.
Eamonn.
Lianna byla těhotná.
Onehdy večer potratila.
Měl nervy nadranc.
- Řekla jsem mu, aby přišel. - Cože?
Nechtěla jsi s ním už mluvit.
- No, ale mluvila. - Potřeboval utěšit.
Jo. Zůstal přes noc.
Ještě ho miluješ?
Já nevím. Jsem tak ztracená. Ne. Nemiluju ho.
Prožili jsme spolu tři úžasný roky.
Moc jsem ho milovala a hodně mě naučil.
Je tak úžasnej herec.
Víš, nejde na to vše zapomenout.
Tys mu nedala o nic míň.
- Dal mi sebedůvěru. - Tak ji seber.
Zvedni zadek a dělej svou práci.
Promiň, všichni čekají a panikaří.
Jo, já vím.
Já jsem ta spolehlivá. Nemůžu se sesypat.
Myslím, že teď jsi dokonale schopná dát se dohromady.
Děkuju. Kurva.
Takže vy jste ta nechvalně proslulá Irma Vep.
To je úlovek.
Vůdce vašeho gangu bude muset čekat nadarmo.
Tuhle pěknou couru si nechám pro sebe.
Nejspíš nevíte, proti komu stojíte.
- To já jsem vůdce gangu. - Jste můj zajatec.
Jestli mi chcete být blíž,
musíte mě přimět vás milovat.
A věřte mi, to se nikdy nestane.
Uvidíme. Teď se posaďte!
Zdá se, že už nemáte na vybranou.
Ať se vám to líbí, nebo ne, teď jste má,
vydána mi na milost.
Nevzpouzejte se! Odevzdejte se.
Sladké sny,
mé dítě.
Mapa pokladu!
Teď jsi má.
Stop. Ještě jednou.
- Za mě dobrý. - Jo.
Myslím, že to bylo silné.
Možná bychom to mohli trochu protáhnout.
Tak ještě jednou, ale teď si dejte opravdu načas.
Dobře?
Prodlužujte své kroky, aby to bylo intenzivnější.
Pro mě to bylo intenzivní dost. Tak jsme to zkoušeli.
- Jste si jistá? - Rozhodně.
Točili jsme to sedmkrát. Podle mě to stačí.
René. Jsou to skoro dvě minuty, déle, než potřebuješ.
Tohle bylo perfektní. Zvládl jsem všechno.
Dobrá! Teď udělejme pár detailních záběrů.
Detailní záběry a pak přestávka na oběd!
Ruším tě?
Ne, právě jsem si četl Financial Times.
Můžu na slovíčko?
- Jistě. Posaď se. - Dík.
Omlouvám se za tu upřímnost, ale jsem zmatený.
Mira mi právě řekla, že ji a Velkého vampíra vidíš
jako obchodní partnery.
Ne, vůbec ne. Proč bych něco takovýho říkal?
Myslel jsem si to! Asi to špatně pochopila.
Bylo to asi kvůli mé špatné angličtině!
- Vskutku! - Vskutku! To je ono.
To se mi ulevilo!
Roberte, nemusíš si s ničím dělat starosti.
- Tak. Ok. - Jo? Dobrý. Skylar?
Potřebujeme fotky na Instagram! Udělej fotku!
Takhle jsi neokoukaná.
Můžeš vyfotit celý tělo?
Promiň za to čekání, ale už jsme skončili.
- V pohodě? - Jo. Máme jen velký skluz.
Tak je dobře, že toho stejně nemám moc.
Jak to myslíš?
Stačí, když otevřu oči, a budu vypadat jako zombie.
Jo. To se dá udělat na milion způsobů.
Doufám, že je nevyzkoušíme všechny.
Ano.
Vstaňte.
Je čas splnit úkol.
Zaneste tuto mapu s pokladem Velkému vampírovi.
Bude vás považovat za Irmu Vep
a bude spěchat k úkrytu v lese.
Teď už mi stačí jen sedět a čekat, až mi přinese ten poklad!
Jste mým zajatcem.
Budu vás držet ve své moci,
alespoň dokud za vás Velký vampír nezaplatí výkupné.
Jistě zaplatí tučnou částku,
aby si takovou okouzlující prohnanou ženu udržel po svém boku.
Možná bych si vás měl nechat.
Kdoví?
Sbohem.
Výborně. Dík.
- Tak zítra. - V 6:30.
- Proč tak brzo? - Silniční uzavírky.
To je otrava.
- Jsem zpátky! - Skončil jsi pozdě.
Celej den jsem čekal a nakonec jsem svoje scény točil přesčas.
- Jaký to bylo? - Příšerný. Všichni na sebe křičeli.
- Kde jsou děti? - U mé matky.
Slíbila jim pizzu a horor.
Proč příšerný?
Moje postava je blbec a Renému je to jedno.
Je to vážně tak zlý?
Ať Mira udělá cokoli, pro něj je génius.
- A já? - Ale je úchvatná.
- Já vím, nemám šanci. - To není soutěž.
Já vím, nemůžu si pomoct. Pojď se podívat na dnešní záběry.
Páni.
- Je magnetizující. - Já to věděl.
- Páni, no teda! Hodně sexy. - Sexy?
- Na scéně to sexy nevypadalo. - Je to supersexy.
- Kdy tam budeme? - Za 30 minut.
- Za 30 minut? - Ano.
Příště požádám o motocyklové taxi.
- To jsou ty záběry. - Z toho, na čem pracujete?
Je to fakt Mira Harbergová?
- Ano, je! - Ukaž!
Vypadá úžasně!
- Máš chvilku? - Ano.
Mluvili jsme spolu.
Dobrá konverzace na vážný téma.
Dobrá.
Prosím pochop, že jsem pouhým mluvčím.
Pouze vyjadřuji názory, který většina z nás sdílí.
- Dobře. - Dobře. Můžu se posadit?
Jistě, posaď se!
- Posaďte se, Marie. - Vy taky, posaďte se.
Takže, máme problém.
Nepřipadá ti,
že Moreno v té scéně Irmu Vep znásilňuje?
Nevím, co tím myslíš.
- Poslyš, on ji zhypnotizuje. - Ano!
Potom, když je v bezvědomí, tak ji zneužije.
Přesně tak!
Dobře, ale není to forma znásilnění?
Možná, ale já jen znovu tvořím,
téměř identicky, Feuilladovu scénu.
Myslím, že se za Feuillada schováváš.
Copa netočil filmy v době, kdy zneužité ženy musely mlčet?
Natočil to v roce 1915.
Je to už sto let? Samozřejmě, že ano! Teď je rok 2022!
Jasný?
Kdo s tímhle přišel? Promiňte.
Jezte! Udělejte si pauzu.
Robert chce naznačit, že Feuillada
zjevně rajcovalo,
že silnou ženu nechá unést a ponížit.
No, dobře. Ona sama je zloduch.
Rozumíte? Vražedkyně.
Dělá daleko horší věci než únosy.
Takže je to jako vždycky? Koledovala si o to?
Může si za to sama?
- Ale... - My to tak nevidíme.
My to vidíme tak, že sexualizuješ napadení.
Tu scénu musíš odstranit!
Souhlasíte s policejním náčelníkem, který Feuilladovu zarazil natáčení
před stoletím pro nemravnost.
- To je cenzura! - To udělal?
Jo! To udělal. Ano.
Jistě, ale
ten zákaz byl nakonec zrušen a natáčení pokračovalo.
Protože samotná Musidora šla za policejním náčelníkem
- a přesvědčila ho. - Pozoruhodné.
Ty oslavuješ fakt,
že se podílela na svém vlastním vykořisťování.
Prosím tě! Jak můžeš vypustit takovou kravinu?
Je mi líto, časy se mění.
Ženy už nepřijímají
sprosté režiséry, jako byl Feuillade a jemu podobní.
- Zvykni si. - Dobrá.
Roberte, ty nesouhlasíš s Musidorou, ale s policejním náčelníkem ano?
- Jistěže ano. - Bravo!
Ten náčelník byl jediný slušný člověk
v celém tom odporném podniku.
Fajn. Dobrá zpráva je, že je ta scéna pro vás provokativní.
Jistě, perverzním způsobem, ano.
Sexy perverzním způsobem. O to nám jde.
- Tak v čem je problém? - Moje postava je zvrhlík!
To je na něm to zajímavý.
Měli bychom jít ještě dál.
- Má pravdu! Buďte zticha! - Vy heterosexuálové jste tak nudní.
- Roberte. - Ano.
Jste milej chlap.
Vy taky, Gottfriede.
- Mám vás rád. - Já vás.
Kdybych byl ještě gay, byl byste můj typ.
Prosím, přestaňte.
Vy ale v sobě něco potlačujete.
- Dost! - Je mi vás líto.
Pravda je, že tě ta scéna evidentně vzrušila.
A znepokojilo mě, že mě vzrušila scéna, která je urážlivá vůči ženám.
- Sakra! - Dávej pozor!
Klid, žádnej spěch...
- Jezdíš jako šílenec. - Opravdu?
Kdyby ten chlap nezpomalil, tak by do nás vrazil.
Já mám pocit, že jezdím pomalu.
Neměl jsi Roberta napadat.
- Proč? - Má v něčem pravdu.
Co tím chceš říct? Robert jen zuří,
protože tu sexuální scénu má Moreno
a ne jeho postava.
To on je zvrhlík.
Pravda. Ale ty ses rozhodl sexuální aspekt tak zdůraznit.
Je to neškodný, v porovnání s tím, co dnes ve filmech vidíme.
Ale je to tenká hranice.
- Já to nechápu. - Co nechápeš?
- Dobrý den. - Dobrý den, pivo, prosím.
- Vy? - Potřebuju espresso.
- A espresso. - Espresso.
Svět se mění, a tohle je ožehavý téma.
Ano, ale Robert to používá jako výmluvu!
Jasně, je naštvanej,
protože nemůže být po jeho.
Tou morálkou tě chce jen naštvat.
Je to pokrytec!
To víme všichni! Je tak průhlednej.
Ale když si nedáš pozor, tak některý lidi urazíš.
- Dík. - Já?
- Ano, ty! - Já...
Jak bys tomu mohl zabránit?
Poslouchej,
upřímně, myslíš, že jsem byl někdy necitlivý
v otázkách genderu?
- Ne, ale jsi chlap. - Ano.
Uvědom si, že jsi ve výhodě.
To si uvědomuji neustále.
- I ve scéně znásilnění Irmy Vep? - Tak je to v originále!
Ano, je. A zdá se, že tě to rajcuje.
Samozřejmě, že mě to rajcuje.
Když to nebude rajcovat mě, jak to má rajcovat diváky?
V čem je problém? Neměly by snad filmy lidi vzrušovat?
Záleží, kde uděláš hranici.
To, že tu hranici překročíš, lidi vzrušuje.
Víš, jak teď mluvíš? Jako Gottfried.
- Promiň, že jdu pozdě. - Nemáš se zač omlouvat.
Je mi moc líto, že tě ruším tak pozdě.
Když se točí, tak skoro nespím.
- Dobrý večer, co si dáte? - Bylinkový čaj, prosím.
Ano, jistě.
Můžu ti položit osobní otázku?
Prosím.
Rozrušila tě ta scéna únosu?
Protože chtějí, abych ji přetočil.
Sledovala jsem záběry z natáčení a ne.
Funguje to. Je to sexy.
Jo, ale oni říkají "sexy perverzním způsobem".
To je kouzlo Irmy Vep. Je to sexy ničemnice.
Je to silná scéna,
- ať si puritáni říkají, co chtějí. - Mě vzrušuje.
Jsem proto zvrhlík?
Ano, jsi.
Jak to myslíš?
Chci říct, že všichni máme temné fantazie,
ale obvykle z nich v určité fázi vyrosteme.
- Já ne. - To jsem si všimla.
Co na tom záleží. Je to ve filmech. O nic nejde.
Můžeš zranit něčí city.
A někteří lidé jsou útlocitní.
Co můžu dělat?
Můžeš začít tím, že to vezmeš v potaz, místo toho,
abys to prostě odmítl.
A pak, popusť uzdu fantazii.
Copak to nebyla sama Misadora,
kdo podněcoval Feuilladovy zvrhlé fantasie?
Myslím, že o tom psala ve svých memoárech.
- Zdravím. - Zdravím.
Zavolám vám zpátky.
Poslyšte, Gregory, celou noc jsem psal novou scénu.
Musidora musí mluvit sama za sebe.
Nemůžu Robertovi dovolit,
aby jí přiměl říkat něco, co nikdy neřekla.
Tato nová scéna pomůže všechno vyjasnit.
Ta scéna vychází z historické skutečnosti.
Když v roce 1916 náčelník policie přerušil natáčení,
samotná Musidora se přimluvila u policejního náčelníka!
Jejich rozhovor je v jejích pamětech.
Podívejte se.
Taková čest přijmout věhlasnou Musidoru.
Poctou je získat schůzku s policejním náčelníkem Paříže.
Prosím, posaďte se.
Velice rád vás poznávám.
Je to jako paprsek světla v bezútěšném dni a zaměstnání.
Víte,
přišla jsem za vámi s prosbou, jménem svých kolegů umělců
a členů štábu, ve věci produkce Leona Gaumonta
"Les Vampires."
Už jsme dva měsíce zavření.
Odpusťte mou upřímnost...
ale váš film je sprosťárna.
Zesměšňuje autoritu, mé agenty, policii,
a uráží základní pravidla slušnosti.
Je to dílo fantazie.
Já osobně jsem ten film neviděl,
ale, pokud vím, je v něm jistý kočičí oblek.
Ano.
Nosím hedvábný kočičí kostým.
- To jsem slyšel. - Máte vynikající informátory.
Navrhnul ho sám Monsieur Paul Poiret.
Náš největší módní návrhář a gentleman.
Och, máte v kanceláři velmi horko.
Bude vám vadit, když si sundám kabát?
Prosím. Pomohu vám.
Mám teď vlastně na sobě šaty od Paula Poireta.
Prosím, tady by se nám sedělo pohodlněji.
Nic v tom filmu nemůže ublížit mojí cudnosti.
Není vidět vůbec žádná kůže.
Jste živoucím důkazem toho, že provokovat lze
i bez odhalování.
Teď se budu červenat.
Mnohé z vašich diváků to šokovalo.
Prosím, pane náčelníku,
vezměte prosím v potaz, že máme konkurenci
v mezinárodním filmovém průmyslu.
Amerika dává do distribuce "Perils of Pauline".
To je francouzská produkce. Production francaise. Pathe Brothers.
To je pravda, ale točil se v New Jersey, s americkými herci
a štábem, zatímco my dáváme práci
našim hrdinným vojákům, kteří se vracejí z fronty.
Na tom něco je.
Když nás zavřete, přijdou o práci talentovaní technici a umělci
a bude to výhoda pro zahraniční filmaře.
Chápu.
Říkám to s nejvyšší úctou.
Mohlo by být považováno za nevlastenecké.
Inu, nejen že jste překrásná žena,
jste i velice chytrá a přesvědčivá.
Podíváme se na ten film pozorně ještě jednou.
Oznámím vám, jaké je naše konečné rozhodnutí.
Ano.
Příliš to ale nekroťte.
Nechcete zklamat své četné fanoušky.
Osobně dohlédnu na to, aby se to nestalo.
PAŘÍŽSKÉ TAXI
- Mějte se. - Díky.
Milý Gregory, jak se máš? Děkuji, žes přišel.
Nemáš zač.
- Jak to jde teď na scéně? - Herci i štáb jsou plně soustředění.
Nálada na natáčení je dobrá.
René mě uháněl na mobilu.
Když jsem to konečně zvednul,
řekl mi, že se chce zbavit Roberta Danjoua.
- Co? Vážně? - Zeptal jsem se ho proč.
Něco nesouvisle vykřikoval a používal slovník,
jenž byl hrubý.
- Znáš Reného. - Proto si dělám starosti.
René s Robertem se pohádali, ale už je to vyřízeno.
Děkuji vám.
Danjoua nevyhodí, ani nikoho jinýho.
Uvědomuje si René, že když mu hrábne, tak v pořadu končí?
Když mu hrábne,
tak s tím sekne sám.
A my budeme mít problém.
Máme záložní plán?
Záložní plán?
Pokud budeme muset s Reném ukončit spolupráci.
- Dobrý večer. - Vítejte, pane.
- Mám schůzku se slečnou Harbergovou. - Ano. Je tamhle.
- Ahoj. - Ahoj.
Promiň, v této čtvrti se nevyznám.
Bydlím na druhým konci města. Je to dlouhá cesta.
Já vím. V Bastile.
Tak, jo, děkuju, že jsi vážil tu cestu.
Prosím. Není zač.
Potřebuju jen vědět,
jestli se to mezi tebou a Robertem uklidnilo.
Zítra máme totiž točit další scénu.
Chceme mít jen jistotu, že se Mira může soustředit
a odvést svou práci.
- Máš Roberta ráda? - Nic proti němu nemám.
Protože on na Velkého vampíra pohlíží jako na zločinného génia.
Myslí si, že musí být chladný a odtažitý.
- Není na mě to hodnotit. - Trochu to přehání.
Jo, je to dobrý herec.
- Dobrý herec? - Jo.
- Ty si to nemyslíš. - Dobrá.
Povím vám příběh.
Věděly jste, že Louis Feuillade uměl být nepříjemný?
Na scéně nebo mimo ni?
Ne, mimo scénu to byl gentleman. Ale na scéně byl nekompromisní.
Jednou, z nějakého důvodu,
se rozhněval na herce, který hrál Velkého vampíra.
Jmenoval se Jean Ayme. Jednoho dne Jean Ayme nepřišel.
Louis Feuillade byl dobrý člověk, ale velice lakotný.
A tak druhý den ráno, když Jean Ayme přišel na scénu,
Louis Feuillade šel přímo za ním.
U filmu není žádná nemocenská. My neabsentujeme.
Kompars k vaší scéně mě stál 2 000 franků.
Uvědomujete si to?
Žiju sám, nemohl jsem nikoho poslat.
Vy se do filmu nehodíte, Jeane Ayme.
Budu dnes točit, nebo už můžu jít?
- Vypadněte! - Tak dobrá.
Počkejte.
Jean Ayme, pojďte za mnou.
Manichoux, točíme!
- Světla! - Ano, pane.
Skočte pro Musidoru. Rychle!
Točíme následující, bez zkoušení a vysvětlování.
Irma Vep čeká na Velkého vampíra...
Dobrá. Točíme.
- Na místa. - Můžeme.
Jdeme na to.
Akce.
Stop!
Další scéna.
Skočte pro Morena!
Tak, co dál?
Účetní vám dá váš poslední šek.
Musidora vás zabila. Skončil jste.
Vypadněte.
Další!
Chtěl jsem Morena. Kde je?
Páni. Jo, byl nemilosrdný.
- Jo. Páni. - Chudák Jean Ayme.
To pro něj muselo být hodně těžký.
Víš co? Nakonec to bylo pro ten film lepší.
- Jak to myslíš? - Myslím, že je to super,
když to převezme Moreno. Jo? Jo.
Chvíli
byli Irma Vep a Moreno Bonnie a Clydem té doby.
Sexy bandité.
- Ano. - Jo.
Tak Velkého vampíra zabijme.
Zbavme se ho, přesně jako to udělal Feuillade.
Ale to není ve scénáři.
Otázka je, probral jsi to s Robertem?
Ne... ještě ne.
Ale brzy se to dozví.
TADY JE EAMONN, TO JE MŮJ FRANCOUZSKÝ MOBIL.
PRÁVĚ JSME DOTOČILI.
ZABIL JSEM DNES 11 REPLIKANTŮ.
DOBRÝ.
MŮŽU PŘIJET?
NE, EAMONNE.
A UŽ MI PROSÍM NEVOLEJ.
Ahoj.
Co ten rozruch?
- Gottfried zmizel. - Jo.
Slyšela jsem.
Zdá se, že všichni panikaří.
Museli jsme udělat úpravy na jeho třídílným obleku.
- Dnes ráno se to točí. - Už ne. Problém vyřešen.
Slíbila jsem Gregorymu, že na něj včera večer dohlédnu.
Nikdo jiný se k tomu neměl.
A pak jsem to přenechala nějakému asistentovi
a chudák kluk teď přijde o práci.
Klid. O Gottfrieda si nemusíš dělat starosti.
Nejspíš někde vyspává opici.
Ukáže se.
- Kde máš šaty? - Moje šaty jsou přímo tady.
Právě je přinesli.
Můžu je vidět?
- Tady je upravím. - Jo.
Vypadáš hodně sexy, a přitom to není laciné.
- To je to, co chceme, že? - Ano.
Musí být ďábelsky sexy.
No, to jsi.
Možná si je nechám na sobě. Půjdu na scénu. Abych si na ně zvykla.
Kam jsi dala tu zbraň? Jo.
Miro?
- K tomu, co jsi řekla onehdy večer. - Co?
Když jsem tě vysadila u hotelu.
Pamatuješ, že?
- Řekla jsi: "Příště." - Zoe...
Mám tě ráda.
Opravdu ano, ale...
Tohle není můj svět.
- Myslíš Paříž? - Jo.
Myslím Paříž.
Myslím Reného. Myslím...
Irmu Vep.