IRMA VEP
ÚTĚK MRTVÉHO MUŽE
- Naskoč si! - Promiň, že jdu pozdě.
To mě nepřekvapuje.
- Jedeme do Gottfriedova hotelu. - Kdo je to my?
- Mira a já. - "Mira a já."
Ty vozíš Miru s koksem ve své kabelce?
Měla jsem ho vyzvednout, pamatuješ? Říkala jsi, že to spěchá.
Já ten problém vyřešila.
Ocenila bych trochu vděku.
Neměla bys být s Mirou! Zbláznila ses?
Klid. To bude dobrý.
On není v hotelu.
Volala jsem mu. Necháme to u recepčního.
O nic nejde.
V žádném případě! Nenechávej koks u recepčního!
Proč jsi jela ven s Mirou?
Zítra začíná hodně brzy.
Pozvala mě na koncert Royal Trux.
Asi mi volá Gottfried.
Zavolám ti zpátky.
Nepokládej mi to!
Nekřič, uklidni se. Zvládnu to.
Nepokládej mi to, Zoe. Zoe?
Blázen!
Dobrý večer, Gottfriede. Kde jste?
Já nevím.
Na nějakým večírku.
- Jak jste se tam dostal? - Ani nevím.
Gottfriede, potřebuju vaši adresu.
Zeptám se.
Paní. Paní, promiňte. Uniklo mi vaše jméno.
- Cože? - Uniklo mi vaše jméno.
- Jsem Ondine. - Ondine, zlato, potřebuju vaši adresu.
Rue de la Revolution 49...
Jaká ulice? Neslyšela jsem.
Jaká ulice? Kde?
Máte to?
Ne, nerozuměla jsem ani slovo.
Požádejte ji, ať jde blíž k telefonu a zopakuje to.
Promiňte, můžete to zopakovat?
Rue de la Revolution 49... Montreuil!
Gottfried paří se štábem.
- Je to za městem, v Montreuil. - Jo.
Točila jsem s tím feťákem film o zombiích.
- Ještě fetuje? - Na to nemůžu odpovědět.
Ježíši Kriste, ty jsi mu sehnala fet?
Na to nemůžu odpovědět.
Máš ho u sebe?
Vysadím tě na scéně.
- Je to bezpečnější. - Ne, jedu s tebou!
Ne, z toho bychom měli velký problém.
Jo, ne, my už velký problém máme.
Jedeme!
Jedeme za Gottfriedem!
To je lepší!
Na Royal Trux bys jít neměla.
Je to jejich jediný koncert v Evropě.
Nejspíš ani nepřijedou.
Zůstaneš s námi!
Nemůžu uvěřit, že to René udělal.
- Říkal, že by do televize nešel. - Neděláme pro televizi.
Je to seriál, přesně jako v době němého filmu.
V čem je rozdíl?
Je to o návratu ke kořenům.
Všechny slavné prozaiky 19. století vydávali na pokračování.
Jo, ale pro všechny ostatní
je to pořád televizní seriál podle němého seriálu.
Jo, ale seriály mají minulost.
Neobjeví se jen tak.
Ze seriálů jsou romány. Lze na ně pohlížet jako na dlouhé filmy.
- Ahoj Miro. - Ne, nejsou to dlouhé filmy.
Jsou obsahem.
Průmyslová zábava, řízená algoritmy.
Miro, co si dáš k pití?
Stačí pivo. Díky.
Raný filmy měly obsah.
To rozhodně ne. Byly opakem obsahu.
Neměli tušení, co dělají.
Vynalézali médium
a šli podle představivosti.
Dovolím si nesouhlasit.
Vynalezli projektor, zaujali publikum
a museli vytvářet obsah, aby si lidi udrželi.
Co máš za problém se seriály?
Protože máš platformy. Ty potřebují obsah.
Takže rozšiřuješ obsah. Přizpůsobuješ se trhu.
- To je opakem umění. - Já vyrůstal na reprízách Dallasu.
Slyšel jsem, že Rainer Werner Fassbinder byl taky fanoušek.
Honíval jsem si ho u Sue Ellen.
- Sue Ellen, vážně? - Byla tak sexy.
Ale klidně bych šukal i Bobbyho Ewinga.
Díky, Gottfriede, žes nám to řekl.
Když děláš televizní pořad, jsi otrokem hodnocení.
- Je to jednoduchý. - Jo, souhlasím.
Průmysl už moc dobře ví, co jeho publikum chce.
- Až moc marketingu. - Přesně.
- O tom by umění být nemělo. - Koho zajímá, jestli je film umění?
Mně osobně je to úplně u...
Kámo, přestaň být otravnej.
Film je lepší než umění.
Zachycuje skutečnost způsobem, jakým jiná umění ne.
Kecy v kleci.
Jste prostě osina v zadku.
Je mi líto, děvče,
mám problém jednat s postmoderními lesbami.
Neuvěřitelný. On mě nazval postmoderní lesbou.
Nazval mě postmoderní lesbou! Bože!
Cítím se tak uražená. Slyšela jsi, co právě řekl?
Byl jsem zvědavej.
Chtěl jsem vidět vaši reakci.
Tak tady ji máte.
Sám jste to chtěl.
Co jste to pila za blbej koktejl?
Jak může někdo pít tenhle sliz?
Tak jo. Máte tu taxíka.
- Zoein skútr stačí. - Jsou čtyři ráno.
Nenechám vás jet zpátky v dešti s opilou bláznivou ženskou.
Opilou, jistě. Bláznivou, no... možná.
Brzy se uvidíme.
Miro, pojď sem.
Mira je hodně citlivá.
Ví přesně, co René chce.
Pozvedne Reného práci do nových výšin.
René má štěstí.
To velcí herci dělají.
Myslíš, že můžu přispět? Byť skromně?
Tak jsem to nemyslel.
- Jen žertuju. - Jsi obrovská herecká legenda!
Nevíte, kde je Gottfried?
Když jsem ho viděl naposledy, zvracel na zahradě.
Gottfriede?
Gottfriede, kde jsi, ty rošťáku?
- Gottfriede? - Nemám brýle.
Jo.
- Gottfriede? - Tady je. Myslím, že je to on!
- Tady je. - Je v pořádku?
- Zatraceně! - Tady. Gottfriede?
Opatrně.
Možná by se měl vyspat tady.
- Bude zvracet, zvrací! - Co si vzal?
Zvedněte ho.
Vážně, necháme ho tady.
- Nemůžeme ho tady takhle nechat. - No, tak, Gotte.
- Co říkal? - Co?
Jsi v pořádku?
Pojďme asi dovnitř.
Můžu ho pustit?
Počkej...
Teď se poranil!
- Sakra! Ten řidič od produkce! - O to se nestarej.
- Dobrý den. - Musíme jet.
- Čekají nás na scéně. - Mira se musí upravit.
- Počkám na vás. - Jo.
Bože! Kurva! Ta je ledová!
Ahoj, Gottfriede.
Jste v pořádku?
- Zvládnete to, holky? - Jo.
Já jsem v pohodě. Co vy?
- Hned nalíčit. - Jo, nalíčit.
Dobrý?
Je v pořádku. Máte, co potřebujete, kávu?
Sakra, nic neudrží.
- Určitě jste v pořádku, pane? - Přineste mu vodu.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Takže, jde o tohle.
Podařilo se vám získat zaměstnání v bance Renault-Duval.
Pochopitelně... vampýři mají plán.
- Jistě. - Dobře.
Sledujete mě?
- Sleduju. - Dobře.
Jo.
Vypadalo to, že jste mimo.
Ne, já... právě jsem jim říkala, že jsem se úžasně vyspala
a teď jsem... připravená.
- Dobře. - Soustředím se.
Na okamžik se zdálo, že omdléváte.
Takže...
Tak jo, dobře.
Takže... Vampýři dostali informaci,
že banka připravuje převoz velké částky peněz v hotovosti do Rouenu.
Máte představu, kde je Rouen?
- Měla bych... to vědět? - Ale ne, vůbec ne.
- Jo, nevím. - Musíte vědět
jen to, že je dvě hodiny jízdy vlakem z Paříže.
- Dvě hodiny. To je... - To je jedno... takže...
Kurýrem bude úředník jménem Métadier. Tohle je on.
- Já jsem Métadier. - Irma Vep.
Dobře, pro případ, že by nemohl, bankéř, Renault-Duval,
- tento pán tady... - Promiňte.
Vybral...
Jste úžasná!
Prosím, soustřeďte se.
Soustřeďte se, prosím. Takže...
Tento pán vybral Juliette Berteauxovou,
tedy Irmu Vep, tedy vás,
jako záložního kurýra
pro případ, že to nezvládne.
Podívejte.
- To je ona. - Jo.
- Tohle je obálka s hotovostí. - Obálka.
Jo.
Dobrá, tak... tato... prosím.
Tato obálka...
je v této tašce, dobře?
Jo.
Můžu vám to ukázat?
Tato taška je...
v tomto trezoru, dobře?
Dám... ji do trezoru, tak.
Tady je klíč.
- Ano. - Dobře.
Takže, pochopitelně, vampýři se chtějí Métadiera zbavit...
Můžete to jméno ještě zopakovat?
Mé-ta-dier. Ale oni se ho musí zbavit.
- Jo. - Vidíte ho? Zbavit.
- Métadier. - Jo, Métadier, správně.
Takže ta hotovost bude svěřena Juliette Berteauxové.
Ano!
Jo. Dobře.
- Můžeme to natočit? - Natočit? Jo, pojďme na to.
VAMPÝŘI SE ROZHODLI MÉTADIERA ZABÍT.
Stop!
Dobře, sledujeme playback.
Dobře.
Nebylo to dost násilné.
Necítil jsem tu krutost vampýrů.
Chci, aby byli bezcitní, dobře? Hlavně vy, Miro.
Musíme Irmu Vep vykreslit jako vražedkyni.
To je její podstata.
- Doufám, že nejen to. - Jo, jasně. Nejen to.
- Nechal jsem se unést, promiňte. - Žertovala jsem.
Já to chápu. Dokáže se odvázat. Držela jsem se trochu zpátky.
Dobře, fajn.
Roberte?
- Ano. - Neviděl jsem vaši jehlici v klobouku.
- Ano. - Tahle bude lépe vidět.
Jo. Děkuji. Mnohem lepší.
Je mnohem lepší.
- Ano, to je. - Tak ji zarazte až nadoraz.
Chci vidět krutost.
Chcete vidět krutost, uvidíte krutost.
POTÉ, CO HO ZABIJÍ,
SE VAMPÝŘI MÉTADIEROVA TĚLA ZBAVÍ,
ALE GANGSTER JUAN DE MORENO, PROTIVNÍK VAMPÝRŮ,
O JEJICH PLÁNU VĚDĚL...
A tady, Morenův klobouk.
Vypadám v něm jak gigolo.
Tehdy byl moderní. Mám ho z muzea.
Nejsem gigolo. Nikdy jsem nebyl.
Gottfriede, to všichni víme. Takhle se Moreno obléká.
Jestli mohu, klobouky nemusím,
ale moc vám sluší
a od začátku tu postavu formuje.
- Jako gigola. - Ne, přísahám.
Kdyby to vypadalo špatně, řekl bych vám to.
Vaše métadierské vousy ještě nejsou hotové.
Tak natočíme tohle a pak si můžete dát pauzu.
Dobře, wunderba r. Můžeme tedy točit?
Dobrá, připraven na zkoušku make-upu.
Můžete jít trochu dál na světlo?
Povězte mi něco o časopisu, pro který píšete.
Není to časopis, ale webová stránka.
- Jo, online médium. - Dobře.
Takže, je pravda, že jste začínal jako dvojník u porna?
Mám velký péro. Nemám problém ho postavit, takže, jo.
Ale to bylo později. Začínal jsem u peep show pro gaye.
Vy jste gay?
Tehdy jsem byl. Ale už nejsem. Gayovská kultura mě nudila.
Co vám na ní přišlo nudné?
Oni kážou. Mě kázání nezajímá.
Zajímalo mě jen strkat jim péro do zadku.
A pak jste ztratil zájem?
- Všichni jsou to komunisti. - No, všichni ne.
Všichni, věřte mi.
Dobře, a vy nejste.
Já? Ne. Já jsem registrovaný republikán.
Do prdele s liberální mediální elitou
a všemi těmi Latinoameričany, co nám berou práci.
Vám Latinoameričané ukradli práci?
Ne tak úplně, ale... Podívejte se na Academy Awards.
Je to celé o mexických režisérech a Korejcích.
Proč jste souhlasil s hraním v tomhle seriálu?
Protože je to kurva ta nejlepší postava.
Juan de Moreno je geniální zločinec.
Vyjebe se všemi těmi vampýrskými zmrdy.
- On skončí na galejích. - Jo.
To se geniálním zločincům stává.
Takhle odchází.
Moreno je ďábel.
Opravdový ďábel.
Všichni ostatní jsou zkurvení amatéři.
Dobrý den, promiňte, Gottfriede, máme hotové ty vousy.
Na viděnou ve středu.
Páni.
Jsem vážně ohromená.
Tohle ty hloupý vampýry obelstí.
Váš matroš.
Děkuju.
TEĎ, KDYŽ JE MÉTADIER MRTVÝ,
JE DORUČENÍ OBÁLKY SVĚŘENO IRMĚ VEP.
"MÉTADIER! DUCH!"
Kéž by Gottfried v tomhle pořadu nebyl.
Je to kurva takovej kokot.
Říkalas, že si rozumíte.
- Kdy? - Když jste dělali Zombie Inferno.
- Sotva si pamatuju, že jsem to točila. - Ale točila.
- Byla jsem u toho. - A kde jsme to kurva točili?
V Portoriku, v zastoupení Haiti.
Víš ty co? Vůbec si to nepamatuju.
Celej den jsme byly sjetý.
- Vyrovnanost, klid, pokoj. - Klid, pokoj.
Jo! VKP.
No, nakonec jsi měla skvělý recenze.
Maxwell Longfellow je úžasnej režisér.
Točí filmy o zombiích,
ale ty opravdu činí důležitá politická prohlášení.
Jaká důležitá politická prohlášení?
- Zobrazuje odcizení. - V jakým smyslu je to o odcizení?
Ten film je o odtržení se od vlastních zájmů.
- Aha. - Společnost tě zneužívá,
- a ty si to ani neuvědomuješ. - Co to má...
společnýho se zombii?
Zombiové jsou nejkrajnější podobou odcizených jednotlivců.
Zombiové nemají mozek. Jsou mrtví.
Jo, o to právě jde.
Takže říká, že lidi jsou dnes jako zombiové.
Že jsou po smrti mozku?
Mozky jim sežral konzum.
- A oni to nevědí. - Přesně tak.
A potřebují filmy, aby jim to bylo sděleno.
Jo. Filmy můžou pomoct.
O zombiích se natočila spousta filmů
a moc se toho nezměnilo.
Podívejme se, koho tu máme!
Moc ráda tě tu vidím.
- Potřeboval jsem se napít. - To já taky.
- Světlý pivo, prosím. - Promiňte, to nemáme.
Tak jakýkoliv pivo, díky.
Můžu dost jen šálek horké vody?
- Jo, jistě. - Jen horkou vodu.
Tohle je Regina, má nová asistentka.
Možná sis jí nevšiml. Přišla rovnou z filmové školy.
Myslel jsem, že je tvá nová přítelkyně.
Jsem veliká fanynka.
- Miluje Zombie Inferno. - Moje?
- Myslí si, že je o mimozemšťanech. - Spíš o odcizení.
Chce být režisérkou.
- Jednou. - Jo.
- Udělala pár krátkých filmů. - Neztrapňuj mě.
Ne! Vždyť jsi měla skvělé recenze. Získalas několik ocenění.
Na malých festivalech.
- Nějaký plány na celovečerák? - Jo, drž mi palce.
- Filmy o zombiích? - Ne, vůbec ne.
Sedneme si?
Takže, podle mých informací...
se Eamonn neúčastní.
Tvoje informace jsou správné, ale možná trošičku zastaralé.
Eamonn mi chybí.
Pamatuješ, jak jsme šli lovit velký ryby, totálně zhulení?
Pamatuju. A myslím, že já se nezúčastnila.
Hustej chlap.
- Škoda, žes ho nechala. - Myslím, že se mu daří.
Točí ve městě, můžeš ho navštívit.
Jak že se jmenovala ta sexy lesba?
- Laurie. Jo. - Bylas do ní blázen.
- Bylo to skvělý. - Jo, byla to moje asistentka.
Byla to tvoje asistentka, jasně. Není to skandální?
Jo, tehdy jsem do ní nebyla blázen.
Naprosto sis to odmítala přiznat. Všichni to věděli.
Jo.
- Ona taky? - Hlavně ona.
Hrála si s tebou jako s loutkou.
Chytrá holka. Nakonec dostala, co chtěla.
- A teď říká, že jsem na ni byla hrubá. - Cože?
To znamená, že byla submisivní,
když jste byly ten sexy lesbickej pár?
Tak bych to asi neformulovala,
ale, jo, řekla bych.
Zlatíčko, poslouchej,
Laurie v sobě nemá ani zlomek něčeho submisivního.
A jestli sis myslela něco jinýho, tak jsi byla hodně naivní.
Ale to je to, co na tobě milujeme, hraješ tvrďačku, ale jsi tak upřímná.
Takže Philippe Guérande vyšetřoval banku,
tak zjistil, že Juliette Berteauxová je Irma Vep.
- Jasně. - Dobře?
Dobře. Tak... Jestli to chápu správně...
Moreno, což je gangster, ale ne vampýr,
- si od vampýrů pronajal pokoj. - Jo. Správně.
A neví, že zadní část jeho trezoru vede
do úkrytu vampýrů.
- Ne, to neví. - Ne.
Takže tu obálku ukradl a dal ji do trezoru.
A teď, Irma Vep a Velký vampýr
si přicházejí vzít...
Ale Philippe Guérande je přechytračil.
Dostal se k úkrytu jako první.
Métadier? Toho jsme vyhodili z vlaku.
Podívej!
Ta obálka!
Jak se sem dostal?
Ruce vzhůru!
Ani hnout!
Dejte mi tu obálku, pomalu. Dělejte.
- Stop! - Stopnuto!
Promiňte.
Madam... kaskadérko... zkuste ho praštit silněji.
- Nemějte zábrany. Jděte do toho. - Dobře.
Mně připadla dost energická.
Působilo to naprosto nevěrohodně.
Bolelo to. Silněji už mě nepraští.
Když to neudělá, bude to nevěrohodný.
Myslím, že je to spíš o umístění než o hrubé síle...
Promiň, Carlo, ale umístění je v pořádku...
Možná... že je špatná reakce.
Miro.
Můžete si dát pozor, abychom tu obálku viděli?
- Jo? V tom zmatku se ztratí. - Vy jste obálku neviděl?
Ne, chci vidět tuhle stranu, prosím, kde je tohle. Ano.
Tak. Akce! Točíme znovu.
Na výchozí pozice, prosím.
- Točíme znovu! - Na místa, prosím!
Všichni na výchozí pozice.
Prosím!
Nezapomeňte, praštěte ho pořádně! Jdeme na to.
Zavřete dveře.
Akce!
Kde je ta obálka?
Budete postaven před soud, abyste za své zločiny zaplatil.
Pohyb.
Máme zpoždění. Eamonn ještě točí.
Ale po této scéně má pauzu.
To je on, v tom skafandru?
- Ano. - Jak dělá salta?
Ano.
- Zábavnej den v práci. - Jo.
Režisér je tamhle...
Díky.
Nazdar Gunnare!
- Stop! - V pohodě. Držím tě.
- Držím ho. - Dobrý. Držím ho.
- Zamkněte to. - Zamkněte to v téhle poloze.
Myslel jsem, že se poseru.
To by nebylo hezký. Můžu dostat vodu?
- Jasně. - Eamonne.
- Jo? - To bylo úžasný.
- Jo. - To otáčení je super.
Byl to opravdu pocit, jako bys padal do propasti.
- Byl to dobrej pocit. - Jo? Dobře.
Kéž by byla v helmě kamera. Málem jsem...
- se při tom rozbrečel. - Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
- Je to působivý. - Děkuju.
Jak jsi tady dlouho?
- Šest týdnů, zbývá deset. - Promiň, že jsem nezavolala dřív.
Není to snadný, takhle zavolat.
Já vím.
Takže...
co je to za film?
Prodávají ho jako Blade Runner,
ale bez neo-noirových prvků, replikantů a deště.
Proč nic z toho?
Udělali průzkum trhu a pro publikum je déšť
hodně depresivní,
replikanty nikdo neocení
a s konceptem neo-noir měli problémy.
Myslím, že problém
s noir měli především.
- Tak... co tedy zůstalo? - Gunnar.
- Gunnar zůstal? - Jo.
Je dobrej režisér. Bude to hustý.
Věřím, že nezradí svou vizi.
- Vypadá to, že už ji zradil. - Ty jsi taková...
Tys ho nikdy neměla ráda.
Je milej... Ne.
- Kdysi jsme se kvůli němu hádali. - To ano.
Poprvé slyším, že má nějakou vizi.
Takže...
napijeme se?
Mají malou... kavárničku.
Radši bych to neriskovala.
Nechci, aby se na TMZ nebo někde objevila naše fotka.
Dobře.
U mě v přívěsu?
Takže... jak se ti daří?
Chybí mi domov.
Ale život se k tobě chová hezky?
Chová. Mám novou přítelkyni.
Asi ji miluju.
- To je skvělý. - Je to zpěvačka.
Moh... Mohla bys jen udělat tohle? Jen ten zip.
Merci.
Momentálně je na turné,
ale moc často se s ní nevídám.
Já vím.
Lianna.
Líbí se mi její nový věci.
Jsou úžasný, že? Jsem asi její největší fanda.
Jo, poslední album bylo vážně super. Odvážnej krok v kariéře.
Ale skutečně válí.
Je tak chytrá.
Chceš mléko a cukr?
Ty si to nepamatuješ?
Mléko, bez cukru.
Jo.
Četl jsem o tobě a Laurie.
- Jo. - Je mi to líto.
Zase tak líto ti to být nemůže.
Proč to říkáš?
Protože jsme se rozešli kvůli ní.
Já už to překonal.
Jsi odolnější, než jsem si myslela.
Jo, což neznamená, že mě to zpočátku nezlomilo.
- Nemysli si, že to pro mě bylo lehký. - To si nemyslím, ale...
Nečekal jsem to.
Musel jsem najít něco jinýho.
A našel jsi to?
Nejspíš.
Jak to myslíš?
Lianna je těhotná.
- Chci říct... - Blahopřeju.
Ona je... to je...
Do dvanáctýho týdne se to nemá říkat
a ona je teprve v desátým, ale...
- Kluk, nebo holka? - Asi holka.
Tak to blahopřeju dvojnásob.
Páni.
Jo, já...
Myslela jsem, že nesnášíš představu, že bys měl děti.
Alespoň jsi mi to říkal, že?
Jo, já...
Dřív jsem tak uvažoval.
- Teď už ne. - Ne.
Jsem asi jinej člověk.
Já taky.
Nejsme si úplně cizí.
Zatím.
Ale oddělili jsme se.
Ale závidím ti.
Co mi závidíš?
Dobře. Pamatuješ, že jsme si vždy povídali
o filmech Reného Vidala?
Jo.
- Byli jsme fanoušci. - Já vím!
A... jak... koho by napadlo,
že s ním budeš pracovat?
"Koho by to napadlo?"
Díky.
Jo, jeho... proces může být matoucí.
- Co je na tom špatnýho? - Nevím.
Možná jsem to jen já.
Znáš mě, je... snadný mě zmást.
Cítím se trochu ztracená.
Odkud máš tohle?
- Nech to. - Tos poslal?
Má asistentka je závislá.
- Nechutný. - Já ji miluju.
Vem si je všechny.
Ale vážně...
zapomeň na to.
Jsi cizinkou v cizím městě a zabýváš se cizí postavou.
Má to být matoucí.
Tys mi vždycky uměl tolik pomoct s mou nejistotou.
Páni!
Proto ti chybím?
Poslední dobou se...
cítím nesoustředěná...
- A osamělá. - Možná to patří k tvýmu hledání.
- Jakýmu hledání? - Hledání tvýho pravýho já.
Ani nevím, proč to dělám.
Ale víš.
Protože jsi v tom dobrá.
Děláš něco, co miluješ.
To je privilegium.
- Já vím. - Neměla by sis stěžovat.
To neměla.
Chybíš mi.
Ty mně taky.
Zvorali jsme to.
Jo, to rozhodně.
A už to nejde vrátit.
Ne.
To rozhodně ne.
PO SVÉM ZATČENÍ
JE MORENO PŘEDVEDEN PŘED VELITELE POLICIE
"TO JE JED! ŽIVÝHO MĚ NEDOSTANETE!"
"KYANID. NEMŮŽEME NIC DĚLAT. JE MRTVÝ."
Promiňte, Gottfriede.
Převlečte se v přívěsu, řidič tu hned bude.
Dobře. Kdo bude fotit?
Cože? Už jste nám to říkal? Dobře.
Kráčíme tmou, Kráčíme tmou,
Kráčíme tmou...
Vstupte.
Ahoj.
Můj řidič uvíznul v zácpě.
Prý můžu jet s tebou. Můžu?
Jako doma.
Jak zvládáš všechny ty holky kolem sebe?
Jak to myslíš?
Dík. To je od tebe pozorný, ale ne, já crack nekouřím.
Možná bys nebyla tak upjatá.
- Asi máš pravdu. - Promiň, dělám si srandu.
No...
Všechny ti chtějí lízat frndu.
Ty to opravdu umíš se slovy.
- Děkuju. - Mají mě rády,
nemusí mě hned chtít.
Ale chtějí.
- Co Zoë? - Zoë?
- Jistě. - Ne.
Zoë je blázen. Je s ní legrace, víš? Nic vážnýho.
- Sex je hodně vážná věc. - Sex?
Ne, jen, víš... trochu flirtujeme.
- Co Regina? - Regina ne.
- Jasně, že Regina. - Regina rozhodně ne.
Je chytrá, dělá svou práci.
Není... to žádná sračka. Je to fajn holka.
Uvidíš. Už brzy se projeví.
Ale no tak. Jsem mladá, jsem filmová hvězda.
S takovými věcmi se musím potýkat pořád,
víš.
Hlavní je zachovat si zdravej rozum a nenechat se tím ovlivnit.
Mě to ovlivnilo a já si to ovlivnění užíval.
Když jsem byl mladší, ošukal jsem všechno, co se pohnulo.
Gottfriede, to vědí všichni.
Na mě to ale nezkoušej.
- Mám to zkusit? - Ne!
Drž se zpátky.
Promiň, Miro, ale pro mě jsi nudná.
Díky Bohu.
Polevil jsem v mnoha věcech.
Dobře pro tebe.
Nechci skončit jako můj přítel Harvey Weinstein.
To věřím. Jo.
Podívej, co jsem našla.
Je to rozhovor z konce 40. let s Musidorou,
původní Irmou Vep.
- Kolik jí bylo? - Nevím. Bylo to v roce 1947,
takže jí muselo být hodně přes padesát.
Mimochodem, začala jste jako teenegerka.
V roce 1916 jsem účinkovala ve Vampýrech Louise Feuillada.
To bylo deset filmů po tisíci metrech.
Byla jsem, jak to říct... První vamp.
Takže slovo "vamp", nyní běžné, pochází ze slova vampýr?
Přesně tak. Ve Vampýrech jsem nosila slavný černý, hedvábný, kočičí kostým.
Ano, legendární kočičí kostým.
Ten legendární kočičí kostým, jak jste ho výstižně pojmenoval,
inspiroval mladé muže k tomu, aby mi psali. Muže mezi 16 a 30 lety.
V průměru jsem dostávala nejméně jeden dopis denně.
Požadovala jsem černé hedvábí, protože jsem zjistila, že průhlednost
té látky na mém těle, které tehdy bylo velmi atraktivní,
dávala publiku bytost, která byla...
Poněkud nereálná...
Částečně muž, částečně žena,
ani nevíte, co vlastně byla...
Škoda, že tak ošklivě zestárla.
Jak můžeš říct takovou kravinu? Je to krásná žena.
- Ne z mýho pohledu. - Drž hubu, Gottfriede.
Neříkám nic novýho. Upřímně mě to mrzí.
Na svém vrcholu to byla tak sexy žena.
Můžete prosím někdo vyhodit tohohle chlapa z auta?
Ne. Nemůžete! To je moje auto!
Takže poslední dobou se, každé ráno,
budím s příšernou úzkostí.
To mě nepřekvapuje.
Proč ne?
Příliš to potlačujete.
Nevím, o čem to mluvíte.
- Irmu Vep jste už kdysi dělal. - Samozřejmě, ano, dělal.
Ale to byl nízkorozpočtový nezávislý film.
Je to už dávno...
Je to už za mnou.
Předěláváte ho.
Už jste to někdy dělal?
Ne, nikdy.
Takže s tím filmem nejste smířený.
Jsem s ním smířený. Tohle je úplně jiný projekt.
S jedním vskutku velkým rozdílem...
Já...
Promiňte, já... Můžete mi trochu napovědět?
Jade. Jade Lee.
Jistě, Jade Lee. Co s ní?
- Mluvili jsme o ní mnohokrát. - Jistě, no...
bylo to nevydařené manželství.
Kolik let jste byli manželé?
Nejmíň pět let.
Možná... o něco déle.
Jak jste ji poznal?
Promiňte.
- Promiňte. - Jak jste ji poznal?
Bylo to, když jsme dělali Irmu Vep. Hrála v tom filmu hlavní roli.
Byli jste hodně zamilovaní?
Já až po uši.
A pak?
Pak to sláblo.
A...
jednoho dne to bylo pryč.
- Rozhodl jste, že je konec? - Ne.
Ne, to ona.
Předěláváte to s americkou herečkou?
Ano. Je to tak.
Proč ne s čínskou herečkou?
Příliš by mi připomínala Jade.
- A to byste nezvládal. - Ne, nezvládal.
Možná je ještě něco nevyřešeného...
mezi vámi a Jade.
Bylo to už dávno.
Uzavřel jsem to.
Dobře, fajn.
Jen se nedivte, že se probouzíte s úzkostí.
Vypadněte! Nesahejte na mě! Pusťte mě! Kdo jste?
Jsem Philippe Guérande!
Jsem novinář!
Toho budete litovat!
To vám slibuju!
Pusťte mě!
Jsem Philippe Guérande! Pusťte mě!
Pusťte mě!
Jsem novinář!
PHILIPPE GUÉRANDE JE UNESEN MORENEM,
KTERÝ CHCE INFORMACE O VAMPÝRECH.
- Aha, jasně. - Jen jsme to zkusili.
- Upřímně, myslím, že to nefunguje. - Jo. Dobře.
Edmonde, zkusíme to nanečisto?
Ano, dobře.
Nebojte, tohle lano vám dáme kolem krku,
ale je uchycený vzadu. Takže je to bezpečný. Chcete to natěsno?
Hodně natěsno, aby to bylo uvěřitelný.
Ne moc, nechci se zabít.
- Těsněji. - Takhle?
- Trochu víc. - V pohodě?
Můžeme ho stabilizovat? Carlo, co myslíte?
Kurva, točím se!
Nejsem si moc jistá.
- Mně to připadá nevěrohodný. - Co je špatně?
Vypadá to, jako by byl na ramínku.
- Je vidět ten postroj. - Přesně jak jsem řekl. Je vidět postroj.
- Je to na hovno. - Můžeme ho tedy stabilizovat?
Ano, máme postroj se dvěma dráty.
Spusťte mě dolů, prosím.
Ale musí se hýbat. Umírá.
Jak předstírat škrcení?
Když se dusíte, tak nejste nehybný.
Spusťte mě dolů, sakra!
Tři minuty, Edmonde.
Poslouchej ho, udělej, co říká.
Prohni se v zádech a dus se.
Jak může dát Philippe Morenovi tak zásadní informace?
Dá Morenovi tak zásadní informace, protože je jeho zajatec.
Nikdy Philippeho nevidím mluvit.
Ano, ale... Moreno ho pověsil.
Zažil už horší věci.
- Dusí se. - Ale nesesype se.
Ale jistě, sesype se!
Kromě toho, víš,
tvoje postava, Philippe, s Morenem manipuluje.
Jak to?
Philippe poskytne pouze ty informace, které poslouží jeho zájmům.
To mě nenapadlo. Velice zajímavá perspektiva.
Ano, využívá Morena k boji proti vampýrům.
Takže ho přechytračuje.
Jistě, dá se to tak brát.
Moreno si myslí, že ho využívá, ale on využívá Morena.
- Ano. - To je silný.
- S tím budu pracovat. - Dobře.
- Spusťte mě. - Ne, dokud nám neřeknete,
co víte o plánu vampýrů.
Řeknu, ale pusťte mě, prosím, dusím se.
Spusťte ho.
Takže?
Co nám řeknete?
Tohle je kniha kódů vampýrů.
Vidíte?
"Baron de Mortesalgues a Velký vampýr jsou
- tatáž osoba." - No a?
Baron de Mortesalgues pořádá okázalou oslavu narozenin
pro svou neteř. Bude tam společenská smetánka.
Určitě je to lest.
Nechám vás jít.
Ale jestli jste mi lhal...
tak zemřete.
- Stop! - Stopnuto.
To byla skvělá scéna. Úžasná. Že? Geniální!
Ano.
Moreno to zbaštil. Netuší, že s ním Philippe manipuluje!
- Ano! - Bylo to skvělý!
Můžeme to zkusit ještě jednou? Můžu být víc bezmocný.
- Bezmocný, ano! - Zpátky na výchozí pozice, prosím.
Víc lapání po dechu!
PHILIPPEHO GUÉRANDA, PROPUŠTĚNÉHO NA SVOBODU,
STRČÍ ZPÁTKY DO BEDNY A SPUSTÍ HO Z MONTMARTRU.
To je moc nebezpečný, to nemůžeme.
Můžete jít trochu výš? A strčte do něj silněji.
- Tohle je tak nebezpečný! - Nemějte obavy.
- René chce rychlost, pořádně zatlačte! - Je to moc nebezpečný!
- Jen na jednu klapku. - Přestaňte na mě sahat!
Takže... kamera!
Do toho!
Scéna 342, klapka 17.
A... Akce!
Pomozte mi.
Ježíši! Říkala jsem vám, že si ublíží!
- Edmonde? - Je v pořádku.
Zachovejte klid.
- Edmonde? - To je improvizace!
Edmonde... Vidíš mě? Kdo jsem?
Jak se jmenuju? Kolik prstů vidíš?
- Super! Bravo, Edmonde. - Dobře, počkejte.
- Ustupte. Pět minut. - Točí se mi hlava...
Dejte mu prostor. Nechte ho dýchat.
Produkce, zavolejte záchranku.
- Edmond ztratil vědomí. - Edmonde.
Trénoval to kaskadérský číslo...