Хайде, качвай се!
Извинявай, че закъснях.
Спокойно.
Отиваме към хотела на Готфрид.
Кои вие?
Мира и аз. - "Мира и аз!"
Караш Мира с крек в чантата си?
Ти ме помоли да я взема, помниш ли?
Каза, че е спешно.
Аз се погрижих за проблема.
Приемам благодарности.
Не трябваше да си с Мира!
Съвсем си се побъркала!
Спокойно, почти пристигнахме.
Той не е в хотела си.
Ще го оставим на портиера. Не е кой знае какво.
Няма начин! Не оставяй крек при портиера!
Защо излизаш с Мира? Утре тя започва рано.
Покани ме на концерт на "Роял Тръкс".
Май Готфрид ми звъни. Ще ти се обадя после.
Не ми затваряй!
Няма нужда да крещиш, успокой се.
Не ми затваряй, Зоуи.
Зоуи?
Ненормална!
Здравей, Готфрид. Къде си? - Не знам.
На някакво парти. - Как се озова там?
Не съм сигурен.
Готфрид, трябва ми адрес. - Чакай да питам.
Госпожо. Извинявай. Не разбрах името ти.
Кралица на тревата!
Какво? - Не разбрах името ти.
Аз съм Ондин.
Ондин, скъпа, трябва ми адресът ти. - Така ли?
"Рю дьо ла Революсион" 49...
49-и номер на коя улица? Не чувам.
49-и номер на коя улица? Къде?
Чу ли? - Не, не чух нито дума.
Помоли я да се доближи до телефона и да повтори.
Извинявай. Може ли да повториш?
"Рю дьо ла революсион" 49...
Монтрьой!
Готфрид купонясва с екипа. Извън града е. В Монтрьой.
Да, направих един зомби филм с този наркоман.
Още ли се друса? - Не мога да отговоря на този въпрос.
Боже. Взела си му?
Не мога да отговоря на този въпрос. - В теб ли е?
Ще те оставя на концерта. По-безопасно е. - Не, не. Идвам с теб.
Това ще ни донесе големи неприятности.
Вече имаме големи неприятности.
Да потегляме.
Да отидем при Готфрид!
Така е по-добре.
Не искаш да ходиш на този концерт на "Роял Тръкс".
Това е единствената им дата в Европа. - Вероятно дори няма да се появят.
Остани с нас.
Не мога да повярвам, че Рене се е навил. Каза, че няма да се занимава с телевизия.
Няма да снимаме за телевизия. Това е поредица. Както в нямото кино.
Каква е разликата? - Става въпрос за връщане към корените.
Всички велики романи през 19-и век са издадени като поредица.
Разбирам, но за всички останали
това все пак е телевизионен сериал по ням филм.
Сериалите имат история. Не се появяват просто изведнъж.
Поредиците са станали романи. Могат да се смятат за дълги филми.
Здравей, Мира.
Не, не са дълги филми, те са съдържание.
Индустриални забавления, управлявани от алгоритми.
Мира, какво искаш да пиеш? - Бирата става. Благодаря.
Ранните филми са били съдържание.
Нищо подобно. Точно обратното на съдържание.
Нямали са представа какво правят.
Изобретявали са средата
и са се оставили да ги води въображението им.
Не мога да се съглася.
Изобретили са проектора, заинтригували са зрителите
и е трябвало да генерират съдържание, за да задържат хората.
Какъв проблем имаш със сериалите?
Тъй като имаме платформи,
те се нуждаят от съдържание, така разтягаш съдържанието.
Адаптираш се към пазара. Това е противоположното на изкуството.
Израснах с повторенията на "Далас".
Чух, че и Райнер Вернер Фасбиндер също му е почитател.
Биех си чекии на Сю Елън. - Сю Елън? Сериозно?
Беше толкова секси. Но бих чукал и Боби Юинг.
Благодаря ти, Готфрид, че сподели това с нас.
Когато правите телевизионно предаване, робувате на рейтингите.
Просто е. - Да. Съгласна съм.
Сега индустрията знае твърде добре какво искат зрителите.
Прекалено много маркетинг. - Точно така.
Изкуството не трябва да се интересува от това.
На кого му пука дали киното е изкуство? На мен лично не ми пука.
Пич, стига си досаждал. - Киното е по-хубаво от изкуство.
Улавя реалността по начин, по който другите изкуства не го правят.
Просто си голяма досада.
Съжалявам, момиче. Имам проблеми с постмодерните лесбийки.
Не мога да повярвам. Нарече ме постмодерна лесбийка.
Боже мой. Чувствам се толкова обидена.
Чу ли какво каза току-що? - Беше ми любопитно.
Просто исках да се възползвам от прозрението ти.
Е, а това е за теб.
Така ти се падаше.
Какъв глупав коктейл пиеше? Как може някой да пие тази гнус?
Таксито ти дойде.
Ще съм със скутера на Зоуи.
Четири часът сутринта е.
Няма да ти позволя да се върнеш в дъжда с пияна луда жена.
Пияна, да. Луда, ами, вероятно.
До скоро.
Хей, ела тук.
Мира е много чувствителна. Знае точно какво иска Рене.
Ще издигне работата му до нови висоти.
Той е късметлия.
Това е свойствено за великите актьори.
Мислиш ли, че мога да допринеса? Дори с нещо скромно?
Не това имах предвид.
Просто се шегувам.
Ти си легенда на сцената!
Някаква идея къде е Готфрид?
Последния път, когато го видях, повръщаше в градината.
Готфрид?
Готфрид, къде си, негоднико?
Готфрид?
Без очила съм.
Готфрид.
Ето го. Мисля, че това е той!
Насам. - Добре ли е?
Готфрид?
По дяволите!
Полека.
Какво ли е взел?!
Дали да не го оставим да спи тук?
Ще повърне, повръща!
Вдигни го.
Да го оставим тук.
Не можем да го оставим така.
Хайде, Гот.
Какво каза?
Добре ли си?
Може би да влезем вътре.
Може ли да ходи сам? - Чакай...
Това сигурно боли!
По дяволите. Шофьорът на продукцията - Не се тревожи.
Здравей.
Готови ли сте да тръгваме? Чакат ни на снимачната площадка.
Мира се нуждае от минутка, да се освежи.
Колкото може по-бързо. - Да.
О, господи!
По дяволите! Замръзвам!
Здравей, Готфрид!
Добре ли сте?
Ще се справите ли, момичета?
Добре съм. А вие?
Веднага ли започваме с грима? - Да, веднага.
Всичко наред ли е?
Имаш ли си всичко, кафе? - Да.
По дяволите, нищо не задържа.
Сигурен ли сте, че сте добре? - Донеси му вода.
Дръж се прилично.
Добро утро. - Здравей.
Така, ето какво.
Успяла си да си намериш работа в банка "Рену-Дювал".
Очевидно Вампирите имат план.
Разбира се. - Добре.
С мен ли си?
С теб съм. - Добре.
Защото изглеждаше разсеяна.
Не, не.
Тъкмо им казвах, че се наспах страхотно и съм готова.
Добре. - Съсредоточена съм.
За секунда изглеждаше сякаш припадаш. Така че...
Както и да е, добре. Така.
Вампирите получават информацията,
че банката ще направи голям превод в брой до Руан.
Имаш ли представа къде е Руан?
Трябва ли да знам?
Не, изобщо. - Добре. Нямам.
Може би единствено трябва да знаеш,
че е на два часа от Париж с влак.
Два часа. Доста... - Все едно.
Куриерът ще е служител на име Метадие. Това е той.
Аз съм Метадие. - Ирма Веп.
В случай че не успее, банкерът от "Рену-Дювал",
този господин тук... - Извинете.
Е избрал... - Страхотна си.
Концентрирай се, съсредоточи се.
Защото... Съсредоточи се, моля. Така...
Този господин е избрал Жулиет Берто,
тоест Ирма Веп, тоест теб, за втори куриер.
В случай че той не успее.
Виж.
Ето го. - Да, това е пликът с парите.
Пликът. - Да.
Добре. Така че... Моля те.
Този плик е в това куфарче. Ясно?
Да. - Може ли да ти покажа?
Това куфарче е в този сейф. Ясно?
Нека го сложа в сейфа. Така.
Това е ключът.
Да. - Разбираш ли?
Очевидно вампирите искат да се отърват от Метадие.
Може ли да повториш името?
Метадие.
Но те трябва да се отърват от него. - Да.
Виждаш ли го? Махнат.
Метадие. - Да. Метадие, точно така.
Така че ще поверят парите на Жулиет Берто.
Да.
Да. Добре.
Може ли да снимаме? - Да, хайде.
ВАМПИРИТЕ РЕШИХА ДА УБИЯТ МЕТАДИЕ.
Защо, по дяволите, тя се смее?
Стоп.
Гледаме записа.
Така. Не беше с достатъчно насилие.
Не можах да усетя жестокостта на вампирите.
Искам да са безмилостни. Разбрахте ли? Особено ти, Мира.
Трябва да покажем Ирма Веп като убийца.
Това е всичко за нея. - Надявам се, че има още.
Да. Не. Има. Отвлякох се. Извинявай.
Шегувах се.
Разбирам. Може да е жестока. Малко се сдържах.
Добре.
Робер.
Не видях иглата на шапката ти.
Да, забелязах. - Да.
Тази ще бъде по-видима. - Да. Благодаря. Много по-добре е.
Много по-добре е.
Така е.
И така, давайте до края.
Искам да видя жестокост.
Ако искаш да видиш жестокост, ще видиш жестокост.
СЛЕД КАТО ГО УБИВАТ, ВАМПИРИТЕ ИЗХВЪРЛЯТ ТЯЛОТО НА МЕТАДИЕ.
НО ГАНГСТЕРЪТ ХУАН ДЕ МОРЕНО, СЪПЕРНИК НА ВАМПИРИТЕ, УЗНА ПЛАНА ИМ...
А сега шапката на Морено.
Кара ме да изглеждам като жиголо.
Тогава е било модно. Взех я от музея.
Не съм жиголо. Никога не съм бил жиголо.
Готфрид, всички знаем това. Така се облича Морено.
Извинете, не си падам по шапките, но тази много ти отива.
И заявява героя от самото начало.
Като жиголо.
Не, кълна се,
ако изглеждаше неудачно, щях да ти кажа.
А брадата на Метадие още не е готова.
Така че снимаме това и после можете да си починете.
Добре, вундабар. Може ли просто да снимаме?
Провери за последователност.
Отдръпнете се от светлината.
Можеш ли да отстъпиш малко по-назад, на светлото?
Разкажи ми за списанието, за което пишеш.
Не е списание, а уебсайт.
Онлайн Франс. - Добре.
Вярно ли е, че си започнал като дубльор в порното?
Имам голям чеп. Нямам проблем да го вдигна, така че да.
Но това беше по-късно. Започнах в гей пийп шоута.
Гей ли си?
Тогава бях, но вече не. Отегчих се от гей културата.
Защо ти стана скучно?
Те проповядват. Не се интересувам от проповеди.
Интересуваше ме само да си пъхам оная работа в задниците им.
И после загуби интерес? - Е, те всички са комунисти.
Едва ли всички. - Всички, повярвай ми.
А ти не си? - Аз ли? Не.
Не, аз съм регистриран републиканец.
Майната му на либералния медиен елит и на латиносите, които ни крадат работата.
Латиносите откраднали ли са твоя работа?
Не точно, но вижте наградите на Академията.
Само мексикански режисьори и корейци.
Защо въобще се съгласи да играеш в този сериал?
Защото това е най-хубавият герой.
Хуан де Морено е престъпен гений.
Той прецаква всички Вампири загубеняци. - Свършва на бесилото.
Да, това се случва с престъпните гении. Така си отиват.
Не, Морено е зъл.
Истински зъл.
Всички останали са аматьори.
Здрасти. Извинете. Готфрид, готови сме с брадата.
Ще се видим в сряда.
Признавам, че съм впечатлена.
Това ще заблуди тези глупави Вампири.
Твоите неща.
Благодаря.
СЛЕД СМЪРТТА НА МЕТАДИЕ ПЛИКЪТ Е ПОВЕРЕН НА ИРМА ВЕП.
"МЕТАДИЕ! ПРИЗРАК!"
Иска ми се Готфрид да не участваше в продукцията. Той е такъв кретен.
Нали каза, че се разбирате.
Кога? - Когато снима "Зомби ад".
Дори не помня да съм снимала това. - Снима го.
Присъствах. - И къде, по дяволите, го снимахме?
В Пуерто Рико вместо в Хаити.
Знаеш ли какво? Нищо не си спомням.
Бяхме напушени по цял ден.
Ведрина.
Спокойствие, мир. - Спокойствие.
Да.
Ведрина, мир и спокойствие. - Накрая получи страхотни отзиви.
Максуел Лонгфелоу е невероятен режисьор.
Снима филми за зомбита, но те са
важни политически изявления.
Какви важни политически изявления?
Изобразява отчуждението. - Как така отчуждението?
Филмът е за откъсването ти от собствените ти интереси.
Аха. - Как те използва обществото...
Какво общо... - Без дори да го осъзнаваш.
Има това със зомбитата?
Зомбитата са крайно отчуждените индивиди.
Зомбитата нямат мозък.
Мъртви са. - Това е смисълът.
Значи казва, че хората сега са като зомбита.
Че са в мозъчна смърт. - С мозъци, изядени от консуматорството.
И не го знаят. - Точно така.
И филмите трябва да им го съобщят.
Да, филмите могат да помогнат.
Има много филми за зомбита, а нищо не се е променило особено.
Виж кой е това. Радвам се да те видя тук.
Имах нужда от питие. - Аз също.
Пейл ейл. Моля. - Съжалявам, нямаме.
Тогава някаква бира. Благодаря. - Може ли само чаша гореща вода?
Да, разбира се.
Просто гореща вода. - Това е Реджина, новата ми асистентка.
Може да не си я забелязал. Току-що завърши киноакадемията.
Мислех, че е новото ти гадже. - Голяма почитателка съм ви.
Харесва "Зомби ад". Смята, че е за извънземните.
Мисля, че става въпрос за отчуждението. - Реджина иска да стане режисьор.
Някой ден. - Снимала е няколко късометражки.
Не ме излагай. - Не, имаше страхотни отзиви.
Спечелила си няколко награди. - От малки фестивали.
Някакви планове за пълнометражен? - Да, стискам палци.
Филми за зомбита? - Не, не точно.
Да седнем ли?
И така, според моята информация
Еймън е вън от играта.
Информацията ти е вярна, но може да е малко остаряла.
Еймън ми липсва.
Помниш ли, когато отидохме на риболов, надрусани до неузнаваемост?
Да, и мисля, че аз не дойдох.
Готин човек. Жалко, че го заряза.
Мисля, че е добре. Снима в града. Може да му отидеш на гости.
Как се казваше онази секси лесбийка?
Лори, да.
Беше луда по нея. Беше страхотна.
Беше ми асистентка.
Да. - Беше ти асистентка, вярно.
Не е ли скандално?
Тогава не бях луда по нея.
Беше в пълно отрицание. Всички знаеха.
Да. Дори и тя.
Особено тя. Манипулираше те. Умно момиче.
В крайна сметка тя получи каквото искаше.
И сега разправя, че съм била насилничка.
Какво? Тоест тя е била покорната,
когато бяхте такава секси лесбийска двойка?
Може би не бих го казала така, но да, предполагам, че е така.
Скъпа, слушай.
Лори няма нищо покорно в себе си.
И ако си вярвала в противното, си била много наивна.
Но точно това харесваме в теб.
Играеш грубо, но си толкова откровена.
И така, Филип Геранд разследва банката
и открива, че Жулиет Берто е Ирма Веп.
Ясно. - Нали?
Добре. Чакай да изясним.
Морено, който е гангстер, но не е Вампир,
наема стая от Вампирите.
Точно така.
И не знае, че задната част на сейфа му води до скривалище на Вампири.
Не, не знае. - Не.
Откраднал е плика и го е сложил в сейфа.
И сега Ирма Веп и Великият вампир идват да го вземат.
Но Филип Геранд ги е надхитрил. Той пръв стига до скривалището.
Метадие? Хвърлихме го от влака.
Виж. Пликът.
Как е влязъл тук? - Горе ръцете.
Не мърдайте.
Дайте ми плика. Бавно. Хайде.
Стоп! - Спираме.
Извинете...
Госпожо... Каскадьорка...
Опитайте се да го ударите много по-силно.
Не се сдържайте. Засилете се.
На мен ми се стори доста силно.
Изглеждаше напълно престорено.
Боли ме. Няма да ме удря по-силно.
Ако не го направи, ще изглежда фалшиво.
Мисля, че по-скоро е въпрос на позиция, отколкото на груба сила...
Извинявай, Карла, но позицията е добра.
Може би реакцията на Едмон не е на място.
Можеш ли да се погрижиш да виждаме плика?
Губи се в суматохата. - Не видя ли плика?
Не. Искам да видя тази страна, ако обичаш.
Където е това. - Ясно.
Добре.
Да го направим отново.
Обратно по местата. Проверка за последователност.
Отначало! - По местата, моля!
Всички да се върнат в началото.
Побързайте!
Не забравяй, удари го силно!
Хайде. Затвори вратата.
Снимаме!
Къде е пликът?
Сега ще бъдеш изправен на съд, за да платиш за престъпленията си.
Мърдай.
Закъсняваме. Еймън още снима.
Но след тази сцена има почивка.
Това той ли е в скафандъра?
Да. - Прави салта?
Да.
Забавен ден на работа.
Да. Режисьорът е там.
Довиждане. - Благодаря.
Здравей, Гунар.
Стоп. - Добре.
Държа го. - Държа го.
Мислех, че ще се изпусна в гащите.
Нямаше да е добре.
Може ли малко вода? - Разбира се.
Еймън, беше страхотно. - Така ли?
Нима? - Много ми хареса въртенето.
Усещаше се така, сякаш падаш в бездната.
Изглеждаше добре. - Така ли?
Иска ми се да имахме камера в шлема, защото щях да се разплача.
Да.
Здравей.
Впечатляващо е. - Благодаря.
От колко време си тук? - Шест седмици. Остават още десет.
Извинявай, че не се обадих по-рано. - Не е най-лесното обаждане.
Знам.
Е, какъв е филмът?
Представят го като "Блейд Рънър", но без елементите от неоноара,
без репликантите, без дъжда.
Защо без тях?
Направиха проучване на пазара, за зрителите дъждът е много потискащ.
Няма разпознаване за репликанти.
И мисля, че им беше трудно с концепцията за неоноара.
Беше им трудно с ноара
поначало.
Тогава какво остава? - Гунар.
Остава Гунар? - Да.
Той е добър режисьор.
Мисля, че ще го направи добре. Няма да компрометира визията си.
Изглежда вече го е направил. - Ти си толкова...
Никога не си го харесвала, нали? - Ами симпатичен е.
Не. - Преди спорехме за това.
Да. За първи път чувам, че има визия.
Е, ще пийнем ли по едно?
Имат малко кафене. - Предпочитам да не рискувам.
Не искам наша снимка да се появи по TMZ или където и да е.
Добре. В моята каравана?
Е, как си?
Гони ме носталгия. - Но животът ти е хубав?
Да. Имам нова приятелка. Мисля, че може би я обичам.
Страхотно.
Тя е певица.
Всъщност може ли да ми помогнеш с това? Има цип.
Да.
Тя е на турне в момента,
но не я виждам много напоследък.
Знам. Лиана. Харесвам новите й неща.
Невероятно е, нали? Аз съм най-големият й фен.
Да, последният албум беше супер. Смел ход в кариерата й.
Но наистина й се получи. - Много е умна.
Искаш ли мляко и захар?
Не помниш ли?
С мляко, без захар. - Да.
Четох за теб и Лори.
Да. - Съжалявам.
Едва ли съжаляваш много. - Защо го казваш?
Защото с теб скъсахме заради нея.
Мисля, че съм го преодолял.
По-издръжлив си, отколкото си мислех.
Да. Което не означава, че в началото не бях съсипан.
Не мисли, че ми беше лесно.
Не мисля, че ти беше лесно, но не го очаквах.
Затова трябваше с нещо да продължа.
И открих ли го? - Може и да съм.
Какво искаш да кажеш?
Лиана е бременна.
Искам да кажа... - Честито.
Тя е... Това е...
Не се казва до 12-ата седмица, а тя е само в десетата. Но...
Момче или момиче? - Мисля, че е момиче.
Тогава двойно честито.
Да.
Мислех, че мразиш идеята за деца.
Поне така ми каза, нали?
Да.
Преди мислех така. - Вече не.
Не. Явно съм се променил.
Аз също.
Не сме напълно непознати. Все още.
Но се раздалечихме.
Но ти завиждам. - На какво завиждаш?
Добре.
Помниш ли, че винаги обсъждахме филмите на Рене Видал?
Да. Бяхме фенове.
Знам. Кой би предположил, че накрая ще работиш с него?
Кой би предположил? Благодаря.
Да, методите му са объркващи.
Сигурно. Какво лошо има?
Може би проблемът е в мен. Познаваш ме. Лесно се обърквам.
Чувствам се малко изгубена.
Откъде ги взе? - Недей.
Поръчваш ли си ги? - Асистентката ми беше пристрастена.
Отвратителни са. - Обожавам я.
Вземи ги всичките. Но сериозно, не се притеснявай за това.
Ти си непозната в непознат град, занимаваща се със странен герой.
Предполага се да е объркващо.
Винаги те е бивало да ми помагаш с колебанията ми.
Затова ли ти липсвам?
Напоследък...
Чувствам се разконцентрирана.
И самотна. - Може би това е част от търсенето ти.
Какво търсене? - Твоето търсене на истинската ти същност.
Дори не знам защо го правя. - Не, знаеш.
Правиш го, защото си добра в това.
Правиш нещо, което обичаш. Това е привилегия.
Знам. - Не би трябвало да се оплакваш.
Не би трябвало.
Липсваш ми.
И ти ми липсваш. - Прецакахме се.
Да, със сигурност. - И сега няма връщане назад.
Не.
Няма начин.
СЛЕД АРЕСТА МУ МОРЕНО Е ЗАКАРАН ПРИ НАЧАЛНИКА НА ПОЛИЦИЯТА.
"ТОВА Е ОТРОВА! НЯМА ДА МЕ ХВАНЕТЕ ЖИВ!"
"ЦИАНИД. НИЩО НЕ МОЖЕМ ДА НАПРАВИМ: ТОЙ Е МЪРТЪВ."
Извинявай, Готфрид.
Можеш да се преоблечеш в караваната, шофьорът скоро ще дойде.
Добре. Кой прави снимките?
Какво? Можеш да й кажеш, нали?
Разхождайки кучето, разхождайки кучето,
разхождайки кучето.
Влизай.
Здрасти. Шофьорът ми е в задръстване.
Казаха ми, че мога да се кача при теб. Става ли?
Чувствай се като у дома си.
Как се справяш с момичетата около теб?
Какво искаш да кажеш?
Благодаря. Колко мило. Но не, не си падам по крек.
Може да се поотпуснеш. - Вероятно си прав.
Извинявай. Шегувам се.
Всички искат да лижат котенцето ти.
Много елегантен изказ.
Благодаря ти.
Харесват ме, не е задължително да ме искат.
Искат те. А Зоуи?
Зоуи? - Със сигурност.
Не. Зоуи е луда.
Тя е забавна. Не е нищо сериозно.
Сексът е много сериозен. - Сексът?
Не, ние просто малко флиртуваме.
Какво ще кажеш за Реджина?
Не Реджина. - Разбира се, че Реджина.
В никакъв случай Реджина. Тя е умна, върши си работата.
Не се занимава с глупости. Добро момиче.
Ще видиш. Скоро ще направи своя ход.
Стига. Аз съм млада. Филмова звезда.
Налага се да се занимавам с такива неща през цялото време.
Важното е да запазя здравия си разум и да не допускам да ми се отрази.
На мен ми се отрази и ми беше приятно.
Когато бях по-млад, чуках всичко, което се движеше.
Готфрид, това е общоизвестно.
Но мен никога не си ме свалял.
Искаш ли да го направя? - Не. Не приближавай. За бога.
Извинявай. Съжалявам, Мира, но за мен си скучна.
Слава богу.
Отказах се от доста неща. - Браво на теб.
Не искам да свърша като приятеля ми Харви Уайнстийн.
Сигурна съм.
Виж какво намерих.
Интервю от края на 40-те с Мусидора, оригиналната Ирма Веп.
На колко години е била? - Било е през 1947 г.
Така че трябва да е била в края на 50-те си години, мисля.
През 1916 г. участвах във "Вампирите" на Луи Фьойад.
Бяха 10 филма, по хиляда метра всеки.
Аз бях, как да кажа... първата "вамп".
Значи думата "вамп", сега често срещана,
идва от думата вампир?
Точно така.
Започна се със скандално известния ми прилепнал копринен костюм във "Вампирите".
Да, легендарният костюм.
Този легендарен черен костюм, както съвсем точно го наричате,
вдъхнови много младежи на възраст между 16 и 30 години да ми пишат.
Години наред получавах поне по едно писмо на ден.
Поисках черна коприна,
защото разбрах, че прозрачността на материята върху тялото ми,
което беше много сладко тогава,
показваше на зрителите създание, което беше...
Някак си сюрреалистично...
Отчасти мъж, отчасти жена, не се знае точно каква е.
Жалко, че толкова се е състарила.
Как може да говориш такива глупости? Тя е красива жена.
Не и от моя гледна точка. - Просто млъкни, Готфрид.
Само казвам очевидното. Искрено ми е мъчно.
Била е толкова секси в разцвета си.
Може ли някой просто да изхвърли този човек от колата?
Не, не могат. Това е моята кола.
Напоследък всяка сутрин се събуждам
с ужасно безпокойство.
Не съм изненадана.
Защо?
Потискате много.
Не знам за какво говорите.
Вече веднъж сте снимали Ирма Веп.
Разбира се, да.
Но това беше нискобюджетен независим филм.
Беше преди много време...
В миналото е.
Правите му римейк.
Случвало ли се е преди?
Не, никога.
Значи не сте в покой с този филм.
В покой съм.
Това е съвсем различен проект.
С една голяма разлика.
Аз...
Извинете, може ли някаква подсказка?
Джейд.
Джейд Лий.
Да, Джейд Лий. Какво за нея?
Обсъждали сме я много пъти.
Да, добре...
Бракът ни беше провален.
Колко години бяхте женени?
Поне пет години. Може би...
Може би малко повече.
Как се запознахте с нея?
Извинете.
Съжалявам.
Как се запознахте?
Докато снимахме "Ирма Веп"... Тя играеше главната роля във филма.
Бяхте ли много влюбен?
Бях напълно влюбен в нея.
А после?
После просто избледня.
И...
Един ден всичко свърши.
Вие ли решихте, че всичко е свършило?
Не, тя.
И сега правите римейка с американска актриса?
Да, точно така.
Защо не с китайка?
Твърде много би ми напомняла за Джейд.
И не можете да се справите с това. - Не, не мога.
Може би все още има нещо неразрешено
между вас с Джейд.
Мина време.
Приключил съм.
Сложил съм край.
Добре.
Просто не се изненадвайте, че се будите с безпокойство.
Махайте се! Пуснете ме! Кои сте вие?
Аз съм Филип Геранд! Аз съм журналист!
Пуснете ме!
Ще съжалявате!
Имам власт! Пуснете ме!
Аз съм Филип Геранд. Пуснете ме.
Пуснете ме. Аз съм журналист.
ФИЛИП ГЕРАНД Е ОТВЛЕЧЕН ОТ МОРЕНО, КОЙТО ИСКА ИНФОРМАЦИЯТА ЗА ВАМПИРИТЕ.
Пробвахме, но честно казано, не мисля, че се получи.
Да направим една пробна сцена? - Добре.
Не се притеснявай, това въже е около врата ти,
но е вързано отзад. Така че е безопасно.
Искаш ли да е стегнато?
Много стегнато, за да стане правдоподобно.
Не прекалено стегнато, не искам да умра.
По-стегнато.
Така ли? - Още малко.
Така добре ли е? Качи се на стола.
Добре. - Готов ли си?
Можем ли да го стабилизираме?
Карла, какво мислиш? - По дяволите, въртя се!
Не съм сигурна.
На мен ми изглежда фалшиво.
Какво не е наред?
Изглежда като на закачалка. Усеща се, че има колан...
Точно както казах. Коланите се виждат. Ужас.
Може ли да е неподвижен?
Да, имаме колан с две въжета.
Спуснете ме, моля.
Но той трябва да мърда. Той умира.
Как да го покажем?
Ако наистина се задушаваш, тялото мърда.
Спуснете ме, по дяволите!
Три минути, Едмон, три минути.
Слушай го, прави каквото ти казва.
Извий си гърба и се задушавай.
Защо Филип дава толкова важна информация на Морено?
Не дава! Казва каквото иска да чуе Морено, за да го освободи.
Не виждам Филип да говори.
Да, но...
Морено го обеси.
Преживял е и по-лоши неща.
Той се задушава. - Но не поддава.
Напротив, поддава!
Освен това
Филип манипулира Морено.
Как така?
Филип дава само информация, която обслужва собствените му интереси.
Не се бях замислил за това. Интересна перспектива.
Да, използва Морено, за да се бори с Вампирите.
Значи го е надхитрил.
Разбира се, това е една от гледните точки.
Морено мисли, че го използва, но всъщност той използва Морено.
Да. - Чудесно. Ще използвам този ъгъл.
Добре.
Спусни ме.
Първо ни кажи какво знаеш за плана на Вампирите.
Ще кажа, но моля те, пусни ме. Задушавам се.
Спусни го.
И така, какво ще кажеш?
Това е вампирската книга с шифрите.
Виждаш ли?
Барон де Мортесег и Великият вампир
са един и същ човек. - И какво от това?
Баронът организира пищно празненство за рождения ден на племенницата си.
От най-висша класа. Сигурен съм, че е тактика.
Ще те пусна.
Но ако си ме излъгал, ще умреш.
Стоп! - Стоп.
Страхотен дубъл.
Невероятно. Нали? Гениално!
Да. - Морено повярва.
Той няма представа, че Филип го мами!
Да! - Беше страхотно!
Може ли да опитаме пак? Мога да го направя по-добре, по-коварно.
По-коварно, да!
Върнете се от началото, моля.
Повече задъхване!
ФИЛИП ГЕРАНД, ПУСНАТ НА СВОБОДА,
Е ВЪРНАТ В БАГАЖНИКА И ОСТАВЕН В МОНМАРТЪР.
Твърде високо, твърде опасно. Не можем да го направим.
Можеш ли малко по-високо?
И да го бутнеш по-силно.
Много е опасно! - Не се тревожи.
Рене иска скорост, бутай силно! - Прекалено опасно е!
Само един дубъл. - Спри да ме докосваш!
Добре, тогава... камера!
Хайде!
Сцена 342, дубъл 17.
Снимаме!
Моля, помогнете ми.
Помогнете ми.
Добре ли си?
Боже! Казах ти, че ще пострада!
Едмон? - Добре е.
Запази спокойствие.
Не! Това е импровизация!
Едмон, добре ли си?
Как се казвам? - Това е импровизация. Той е добре.
Колко пръста виждаш? - Отдръпнете се. Оставете го да диша.
Не вижда пръстите ми.
Да опитаме отново?
Той е добре. Браво, Едмон.
Отдръпнете се. Да опитаме отново.
Чувствам се замаян. - Пет минути почивка.
Оставете го на мира.
Нека диша.
Извикайте линейка. Едмон припадна.
Репетираше каскадата...
Репетираше...
ОЧАКВАЙТЕ СКОРО
ОТРОВИТЕЛКАТА