Urcă!
Scuze că am întârziat!
Nu-i nimic.
Ne îndreptăm spre hotelul lui Gottfried.
Care noi?
- Eu și Mira. - "Eu și Mira!"
Ai dus-o pe Mira având droguri în geantă?
Tu m-ai rugat s-o iau.
Ai spus că e urgent.
Am rezolvat problema.
Aș aprecia un pic de recunoștință.
Nu trebuia să fii cu Mira!
Ai luat-o razna?
Relaxează-te, aproape am ajuns.
Nu e la hotel.
O lăsăm la concierge. Nu e mare lucru.
În nici un caz! Nu o să lăsați un plic cu droguri la concierge!
De ce ieși cu Mira? Trebuie să se trezească devreme mâine.
M-a invitat la un concert Royal Trux.
Cred că sună Gottfried. Te sun înapoi.
Nu-mi închide!
Nu trebuie să țipi, calmează-te!
Nu-mi închide, Zoé.
Zoe?
Nebuna!
- Bună, Gottfried. Unde ești? - Nu știu.
- Sunt la o petrecere. - Cum ai ajuns acolo?
Nu sunt sigur.
- Gottfried, am nevoie de o adresă. - Stai să întreb.
Doamnă! Doamnă! Scuze! Nu ți-am reținut numele.
Reginele jointurilor!
- Ce? - Nu ți-am reținut numele.
Sunt Ondine.
- Ondine, dragă, am nevoie de adresa ta. - Da?
49 Rue de la Revolution...
49 ce stradă? N-aud.
49 ce stradă? Unde e?
- Ai auzit? - Nu, nu am auzit nimic.
Spune-i să vină mai aproape de telefon și să repete.
Scuze. Poți repeta?
49 Rue de la Revolution...
Montreuil, Montreuil!
Gottfried petrece cu echipa. E în afara orașului, în Montreuil.
Da, am făcut un film cu zombi cu drogatul ăsta.
- Mai folosește? - Nu pot răspunde la această întrebare.
Iisuse Hristoase! I-ai făcut rost?
- Nu pot să răspund la această întrebare. - O ai la tine?
- Te duc pe platou. E mai bine. - Nu, nu. Vin cu tine.
Am avea probleme mari.
Da, deja avem probleme mari.
Haide!
Hai să-l vedem pe Gottfried!
Așa e mai bine.
Nu vrei să mergi la acest concert Royal Trux.
- Este singurul concert din Europa. - Probabil că nici măcar nu vor veni.
Stai cu noi!
Nu pot să cred că René a fost de acord! A zis că nu va face televiziune.
Nu facem un serial de televiziune. E un serial. Ca pe vremea filmelor mute.
- Care e diferența? - Ei bine, presupune revenitul la origini.
Toate marile romane din secolul al XIX-lea au fost făcute seriale.
Da, dar pentru restul lumii
e un serial de televiziune bazat pe un film mut.
Mini-seriile au o istorie. N-au apărut de nicăieri.
Mini-serialele au devenit romane. Pot fi văzute ca filme lungi.
Bună, Mira.
Nu, nu sunt filme lungi, sunt conținut.
Industria divertismentului e condusă de algoritmi.
- Mira, ce ai vrea să bei? - O bere. Mulțumesc.
Ei bine, și filmele de demult aveau conținut.
Nu, categoric nu. Era opusul conținutului.
Habar n-aveau ce făceau.
Inventau cadrul
și se duceau unde-i purta imaginația.
Nu sunt de acord.
Au inventat proiectorul, au stârnit interesul publicului
și au trebuit să genereze conținut ca să atragă oamenii.
Ce nu-ți convine la mini-serii?
Avem platforme,
care au nevoie de conținut, așa că lungești conținutul.
Te adaptezi pieței. Asta e opusul artei.
Am crescut cu reluări din Dallas.
Am auzit că și Rainer Werner Fassbinder era fan.
- Mă masturbam la scenele cu Sue Ellen. - Sue Ellen? Serios?
Era foarte sexi. Dar mi-ar fi plăcut să i-o trag și lui Bobby Ewing.
Mulțumesc, Gottfried, că ne-ai împărtășit asta.
Când faci un serial TV, ești sclavul audiențelor.
- E simplu. - Da. Sunt de acord.
Acum, industria știe prea bine ce-și dorește publicul.
- Prea mult marketing. - Exact.
Nu despre asta ar trebui să fie arta.
Cui îi pasă dacă cinematografia e artă? Mie personal nu-mi pasă.
- Omule, nu mai fi enervant. - E mai bine decât arta.
Redă realitatea într-un fel în care arta nu o poate face.
Ești enervant!
Îmi pare rău, fată. Am probleme cu lesbienele post-moderniste.
Nu-mi vine să cred. Tocmai m-a făcut o lesbiană post-modernistă.
M-a făcut lesbiană post-modernistă. Dumnezeule, mă simt atât de insultată.
- Ai auzit ce a spus? - Eram curios.
Voiam să aflu părerea ta.
Ei bine, poftim!
Ai cerut-o!
Ce cocktail stupid bei? Cum poate să bea cineva această mizerie?
Bine, ți-a venit taxiul.
E ok și scuterul lui Zoe.
Este 4:00.
Nu te las să te întorci prin ploaie cu o nebună beată.
Beată, sigur. Nebună, bine, posibil.
Pa-pa!
Vino aici!
Mira este foarte sensibilă. Știe exact ce vrea René.
O să ducă munca lui pe noi culmi.
E norocos.
Actorii mari fac asta.
Crezi că pot contribui? Chiar și un pic?
Nu asta am vrut să spun.
Glumeam.
Ești o legendă a scenei!
Aveți vreo idee unde este Gottfried?
Ultima dată când l-am văzut voma în grădină.
Gottfried?
Gottfried, unde ești, ticălos mic?
Gottfried?
Nu am ochelarii.
Gottfried!
Uite-l. Cred că ăsta e el!
- Aici. - Este ok?
Gottfried?
La naiba!
Ușor, ușor.
Ce-a luat?
Poate că ar trebui să doarmă aici.
Va vomita, vomită!
Ridică-l!
Serios, să-l lăsăm aici.
Nu-l putem lăsa aici așa.
Hai, Gott.
Ce a spus?
Ești bine?
Haide să intrăm înăuntru.
- Pot să-i dau drumul? - Stai...
S-a lovit!
- Rahat. Șoferul de la producție. - Nu-ți fă griji.
- Bună. - Bună.
Ești gata? Ne așteaptă pe platourile de filmare.
Mira are nevoie de un minut ca să împrospăteze.
- Cât de repede poți. - Da.
Doamne!
La naiba! E rece!
Bună, Gottfried!
Ești ok?
Vă descurcați, fetelor?
Sunt în regulă. Tu ce faci?
- Mergi direct la machiaj? - Da, direct la machiaj.
Suntem bine?
- Ai tot ce-ți trebuie, cafea? - Da.
La naiba, nimic nu reține.
- Sigur ești bine, domnule? - Dă-i niște apă.
Poartă-te frumos.
- Bună. 'Neața. - Bună. Bine.
Deci, uite care e treaba.
Ai reușit să te angajezi la banca Renoux-Duval.
Evident, Vampirii au un plan.
- Sigur. - Bine.
Mă urmărești?
- Da. - Bine.
Fiindcă părea că nu ești în apele tale.
Nu.
Spuneam doar că am dormit bine și că sunt gata.
- Bine. - Și sunt concentrată.
Nu, pentru că pentru o clipă, părea că ațipești. Deci...
Oricum, bine. Deci...
Vampirii au primit informația
că banca urmează să facă un transfer major de numerar către Rouen.
Ai idee unde este Rouen?
Ar trebui să știu?
- Nu, deloc. - Bine. Da, nu.
Doar să știi
că e la două ore de la Paris cu trenul.
- Două ore. Destul de... - În fine.
Deci, un funcționar numit Métadier va fi curierul. E tipul ăsta.
- Sunt Métadier. - Irma Vep.
Bine, în cazul în care nu ajunge, bancherul, Renoux-Duval,
- acest domn de aici... - Scuzați-mă!
- A ales... - Ești uimitor.
Concentrează-te!
Pentru că... Concentrează-te, te rog. Deci...
Acest domn a ales-o pe Juliette Berteaux,
adică Irma Vep, adică pe tine, să fii curierul alternativ
în caz că n-o poate face.
Uite.
- Iată-l. - Da, acesta este plicul cu banii.
- Plicul. - Da.
Bine. Deci... Te rog.
Acest plic este în această servietă. Bine?
- Da. - Pot să-ți arăt?
Această servietă este în acest seif. Bine?
Stai s-o pun în seif. Bine.
Aceasta este cheia.
- Da. - Bine?
Deci, evident, vampirii vor să scape de Métadier.
Poți să repeți acel nume?
Métadier.
- Dar trebuie să scape de el. - Da.
Îl vezi? Scăpăm de el.
- Métadier. - Da. Métadier, ai priceput.
Deci Juliette Berteaux va primi banii.
- Da. - Da.
Da. Bine.
- Putem să filmăm? - Da. Haide!
VAMPIRII AU DECIS SĂ-L OMOARE PE MÉTADIER.
De ce naiba zâmbește?
Tăiați!
Bine. Revedem filmarea.
Bine. Nu a fost suficient de violent.
Nu am putut simți cruzimea Vampirilor.
Vreau să fie nemiloși. Bine? Mai ales tu, Mira.
Trebuie să fie clar că Irma Vep e o ucigașă.
- Despre asta e vorba. - Sper că e vorba de mai mult.
Da, da. Nu, nu. Este. M-a luat valul. Îmi pare rău.
Glumeam.
Îl înțeleg. Poate fi sălbatică. M-am reținut un pic.
Bine.
Robert!
Nu ți-am văzut acul de la pălărie.
- Da, am observat. - Da.
- Acesta va fi mai vizibil. - Da. E mult mai bine.
E mult mai bine.
Așa este.
Deci, împinge-l până la capăt.
Vreau să văd cruzimea.
Vrei cruzime, vei vedea cruzimea.
DUPĂ CE L-AU UCIS, VAMPIRII SE DESCOTOROSESC DE CORPUL LUI MÉTADIER.
DAR GANGSTERUL JUAN DE MORENO, RIVALUL VAMPIRILOR, ȘTIA DE PLANUL LOR...
Acum, pălăria lui Moreno.
Mă face să par ca un gigolo.
Era la modă pe vremea aia. O am de la un muzeu.
Nu sunt un gigolo. Nu am fost niciodată un gigolo.
Gottfried, știm cu toții asta. Așa se îmbrăca Moreno.
Dacă îmi permiteți, nu îmi prea plac pălăriile, dar vă stă foarte bine.
Stabilește personalitatea de la început.
Ca un gigolo.
Nu, jur...
Dacă ar arăta greșit, ți-aș spune.
Și barba lui Métadier nu e încă gata.
Așa că vom filma asta și apoi poți să faci o pauză.
Bine, wunderbar. Putem filma?
Verifică continuitatea.
Dați-vă din lumină!
Poți să te duci mai în spate un pic, în lumină?
Povestește-mi despre revista pentru care scrii.
Nu e o revistă, este un site web.
- Online France. - Bine.
Deci, e adevărat că ai început fiind dublură în porno?
Am o sculă mare. N-am probleme de erecție, așa că da.
Dar asta a fost mai târziu. Am început în spectacole gay.
Ești gay?
Eram la acea vreme, dar nu mai sunt. M-am plictisit de cultura homosexualilor.
De ce ți s-a părut plictisitor?
Ei predică. Nu mă interesează predica.
Tot ce-mi păsa era să le-o trag în cur.
- Și apoi ți-ai pierdut interesul? - Ei bine, toți sunt niște comuniști.
- Adică, nu toți. - Toți, crede-mă.
- Și tu nu ești? - Eu? Nu.
Nu, sunt un republican înregistrat.
La naiba cu elita liberală din mass-media și toți latinii care ne fură slujbele.
Latinii ți-au furat locul de muncă?
Nu chiar, dar, vreau să spun, uitați-vă la Premiile Oscar.
Sunt numai regizori mexicani și coreeni.
De ce ai fost de acord să joci în această serie?
Pentru că e cel mai tare personaj.
Adică, Juan de Moreno e un criminal genial.
- Le-o trage proștilor ăia de vampiri. - Ajunge să fie spânzurat.
Da, asta pățesc criminalii geniali. Așa merge treaba.
Nu, Moreno e rău.
Pur rău.
Toți ceilalți tipi sunt niște amatori nenorociți.
Hei. Scuze. Gottfried, suntem gata cu barba.
Ne vedem miercuri.
Chiar sunt impresionată.
Asta îi va păcăli pe acei vampiri proști.
Lucrurile tale.
Mulțumesc.
MÉTADIER FIIND MORT, IRMA VEP TREBUIE SĂ DUCĂ PLICUL.
"MÉTADIER! O FANTOMĂ!"
Aș fi vrut ca Gottfried să nu ia parte la această serie. E un nenorocit.
Parcă ziceai că vă înțelegeți bine.
- Când? - Când ați făcut Zombie Inferno.
- Nu prea mai îmi amintesc să-l fi făcut. - Ei bine, l-ai făcut.
- Am fost acolo. - Și unde dracu l-am filmat?
Puerto Rico, nu Haiti.
Știi ceva? Nu-mi amintesc nimic.
Eram drogate toată ziua.
Serenitate.
- Liniște, pace. - Liniște.
Da.
- SLP. - Până la urmă, ai avut recenzii grozave.
Maxwell Longfellow e un regizor uimitor.
El face filme cu zombi, dar chiar sunt
niște declarații politice importante.
Ce fel de declarații politice importante?
- El descrie înstrăinarea. - Ce legătură are cu alienare?
Filmul e despre a fi exclus din propriile tale interese.
- Bine. - Cum ești folosit de societate...
- Ce legătură are... - și nici măcar nu știi asta.
Cu zombi?
Zombii sunt indivizii cei mai alienați.
Zombii nu au creiere.
- Sunt morți. - Asta e și ideea.
Deci, vrei să spui că oamenii de acum sunt ca zombi.
- Că sunt în moarte clinică. - Creierul lor e mâncat de consumerism.
- Și nu știu asta. - Exact!
Și au nevoie de filme ca să li se transmită mesajul.
Da, filmele ajută.
Știi, au fost o mulțime de filme cu zombi și nu s-au schimbat multe.
Uite cine-i aici! Mă bucur să te văd aici!
- Aveam nevoie de o băutură. - Da, și eu.
- Pale Ale. - Îmi pare rău. Nu avem așa ceva.
- Orice bere atunci. Mulțumesc. - Îmi poți da o ceașcă de apă fierbinte?
Sigur.
- Doar, apă caldă simplă. - Aceasta este Regina, noua mea asistentă.
Poate că nu ai observat-o. De abia a terminat școala de film.
- A crezut că era noua ta iubită. - Sunt o mare fană.
Îi place Zombie Inferno. Crede că e vorba despre extratereștri.
- Cred că era vorba despre înstrăinare. - Regina vrea să fie regizor.
- Într-o zi. - Da, a făcut câteva scurt-metraje.
- Nu mă face de râs. - Nu. Adică, ai recenzii grozave.
- Ai câștigat câteva premii. - La festivaluri minore.
- Vreun plan pentru un lung-metraj? - Da, să sperăm.
- Filme cu zombi? - Nu, nu chiar.
Ne așezăm?
Deci, din informațiile mele,
Eamonn a dispărut din cadru.
Informația ta este corectă, dar e un pic învechită.
Mi-e dor de Eamonn.
Mai știi când am fost la pescuit, moți de drogați?
Îmi amintesc și cred că am ratat-o pe asta.
Tare băiat. Păcat că l-ai părăsit.
Cred că se descurcă bine. Filmează în oraș. Îl poți vizita.
Cum o chema pe lesbiana aia sexi?
Laurie, da.
Erai nebună după ea. Era amuzant.
Da, a fost asistenta mea.
- Da. - A fost asistenta ta. Așa e.
Nu este scandalos?
Da. Adică, nu eram înnebunită după ea pe atunci.
Era în negare absolută. Toată lumea știa.
Da. Chiar și ea.
Mai ales ea. Te-a făcut cum a vrut. Fată inteligentă.
A ajuns să obțină ceea ce-și dorea.
Și acum spune că am abuzat-o.
Ce? Adică ea era pasivă
când formați cuplul ăla fierbinte de lesbiene?
Poate că nu aș fi formulat așa, dar da, presupun că da.
Dragă, ascultă-mă!
Laurie nu are nimic pasiv în ea.
Și dacă ai crezut altceva, ești naivă.
Dar asta ne place la tine.
Pari dură, dar ești atât de sinceră.
Deci, Philippe Guérandei a cercetat banca
și a descoperit că Juliette Berteaux este Irma Vep.
- Da. - Bine?
Bine. Deci, stai să văd dacă am înțeles.
Moreno, care e un gangster, dar nu e vampir,
a închiriat o cameră de la Vampiri.
Corect.
Și nu știe că fundul seifului său duce la o ascunzătoare de vampiri.
- Nu, dar nu știe. - Nu.
Așa că fură plicul și îl pune în seif,
iar acum Irma Vep și Marele Vampir, vin să-l ia.
Dar Philippe Guérande e mai deștept. Ajunge primul la ascunzătoare.
Métadier? L-am aruncat din tren.
Uite. Plicul!
- Cum a ajuns aici? - Mâinile sus!
Nu vă mișcați!
Dă-mi plicul. Încet. Haide!
- Tăiați! - Am tăiat.
Scuzați-mă...
Doamnă... Dna cascadoare...
Încearcă să-l lovești mult mai tare.
Nu te reține. Dă-i drumul.
Mi s-a părut destul de energică.
A părut foarte fals.
M-a durut. Să nu mă lovească mai tare.
Dacă nu, o să pară fals.
Cred că ar trebui să schimbe poziția, decât cantitatea de forță brută...
Scuzați-mă Carla, dar poziția este bună...
Poate că reacția lui Edmond nu e în regulă.
Poți să te asiguri că se vede plicul?
- Da? Se pierde în confuzie. - N-ai văzut plicul?
Nu. Vreau să văd această parte, te rog.
- Unde este asta. Da. - Așa.
Bine.
S-o facem din nou.
Pozițiile inițiale, vă rog. Verificați continuitatea.
- Hai din nou! - Pe poziții, vă rog!
Toată lumea la locuri.
Mai repede!
Nu uita, lovește-l tare!
Haide. Închide ușa.
Motor!
Unde este plicul?
Acum veți fi aduși în fața justiției să plătiți pentru crimele voastre.
Mișcă-te!
Suntem în întârziere. Eamonn încă filmează.
Dar după scena asta, are o pauză.
El e cel în costumul spațial?
- Da. - Face tumbe?
Da.
Se distrează la muncă.
Da. Regizorul e acolo.
- Pa! - Mulțumesc.
Bună, Gunnar.
- Tăiați! - Bine!
- Îl ținem. - Da.
Am crezut că o să fac pe mine.
Ar fi fost nasol.
- Îmi dai niște apă? - Absolut.
- Eamonn, a fost grozav. - Da?
- Mi-a plăcut învârtirea.
Chiar părea că te duci în abis.
- A fost bine. - Da?
Era bine dacă aveam o cameră în cască, pentru că era să plâng la faza asta.
Da.
- Bună. - Bună.
- Este impresionant. - Mulțumesc.
- Deci, de cât timp ești aici? - Șase săptămâni. Mai sunt zece.
- Scuze că n-am sunat mai devreme. - Nu e cel mai ușor apel.
Știu.
Deci, despre ce e filmul?
Ei zic că e un fel de Blade Runner dar fără elementele neo-noir
sau replicanții sau ploaia.
De ce fără astea?
Au făcut cercetări de piață și publicul consideră că ploaia e foarte deprimantă.
Replicanții nu sunt apreciați.
Și cred că a fost complicat cu conceptul de neo-noir.
Nu le-a plăcut conceptul
de la început.
- Atunci, ce a mai rămas? - Gunnar.
- Gunnar? - Da.
Da, e un regizor bun.
Cred că o să-l facă mișto. Am încredere că nu va face compromisuri.
- Pare că face deja. - Ești atât de...
- Nu ți-a plăcut niciodată de el, nu-i așa? - Adică, e drăguț.
- Nu. - Ne certam mereu despre asta.
Așa e. E prima oară când aud că are o viziune.
Deci, bem ceva?
- Au o cantină micuță. - Aș prefera să nu risc.
Nu vreau să apară vreo poză cu noi pe TMZ sau altundeva.
Bine. În rulota mea?
Deci, ce mai faci?
- Mi-e dor de casă. - Dar ți-e bine?
Da. Am o nouă prietenă. Cred că poate o iubesc.
Grozav!
E cântăreață.
De fapt, poți să-mi deschizi fermoarul?
Da.
Este în turneu în acest moment,
dar nu prea ne vedem în ultimul timp.
Știu. Lianna. Îmi plac melodiile ei noi.
Sunt mișto, nu-i așa? Cred că sunt fanul ei numărul unu.
Da, ultimul album a fost foarte mișto. O mișcare foarte îndrăzneață în carieră.
- Dar i-a ieșit. - E atât de deșteaptă!
Vrei lapte și zahăr?
Nu-ți mai amintești?
- Lapte, fără zahăr. - Da.
Am citit despre tine și Laurie.
- Da. - Îmi pare rău.
- Nu îți poate părea atât de rău. - De ce spui asta?
Pentru că noi doi ne-am despărțit din cauza ei.
Am trecut peste.
Ești mai rezistent decât credeam.
Da. Asta nu înseamnă că nu am fost devastat la început.
Să nu crezi că mie mi-a fost ușor.
Nu cred că ți-a fost ușor, dar nu m-am așteptat.
Așa că a trebuit să merg mai departe.
- Și ai găsit-o? - S-ar putea.
Ce vrei să spui?
Lianna este însărcinată.
- Adică... - Felicitări!
Este...
N-ar trebui să spui nimănui până la 12 săptămâni și are doar 9 săptămâni. Dar...
- Băiat sau fată? - Cred că e fată.
Apoi, felicitări duble!
Da.
Credeam că-ți displăcea ideea să ai copii.
Cel puțin, asta mi-ai spus mie, nu?
Da.
- Cred că așa credeam. - Dar nu mai e cazul.
Nu. Cred că m-am schimbat.
Și eu.
Totuși, nu suntem complet străini.
Dar ne-am îndepărtat.
- Te invidiez, totuși. - Ce invidiezi?
Bine.
Îți amintești că mereu vorbeam despre filmele lui René Vidal?
Da. Eram fani.
Știu. Cine ar fi crezut că vei ajunge să lucrezi cu el?
Cine ar fi crezut? Mulțumesc.
Ei bine, da, procesul lui creativ poate fi confuz.
Sunt sigur. Ce e în neregulă cu asta?
Poate că e vina mea. Mă cunoști. Sunt ușor de zăpăcit.
Mă simt cam pierdută.
- De unde ai luat astea? - Nu.
- Le trimiți? - Asistentul meu era dependent.
- Sunt dezgustătoare. - Îmi place.
Ia-le pe toate. Dar serios, nu îți fă griji.
Ești un străin într-un oraș ciudat și ai un personaj ciudat.
E normal să fie ciudat.
M-ai ajutat mereu cu nesiguranțele mele.
De aceea ți-e dor de mine?
În zilele astea...
Mă simt deconcentrată.
- Și singură. - Poate că asta face parte din căutarea ta.
- Ce căutare? - Căutarea ta pentru adevăratul tău sine.
- Nici măcar nu știu de ce fac asta. - Ba da, știi.
O faci pentru că te pricepi la asta.
Faci ceva ce îți place. Este un privilegiu.
- Știu. - N-ar trebui să te plângi.
N-ar trebui.
Mi-e dor de tine.
- Și mie mi-e dor. - Am dat greș.
- Da, chiar că da. - Și acum nu e nicio cale de întoarcere.
Nu.
În nici un caz.
DUPĂ ARESTAREA SA, MORENO ESTE ADUS LA ȘEFUL POLIȚIEI.
"ESTE OTRAVĂ! NU MĂ VEȚI LUA NICIODATĂ ÎN VIAȚĂ!"
"CIANURĂ. NU PUTEM FACE NIMIC: E MORT."
Scuze, Gottfried.
Te poți schimba în rulotă, iar șoferul va veni în curând.
Bine. Cine face pozele?
Ce? Ne-ai spui deja, bine?
Plimbarea câinelui
Intră!
Hei! Șoferul meu e blocat în trafic.
Mi-au spus că pot veni cu tine. Este în regulă?
Fă-te ca acasă.
Cum te descurci cu toate fetele din jurul tău?
Ce vrei să spui?
Mulțumesc. Cât de grijuliu ești. Dar nu, eu nu iau droguri.
- S-ar putea să nu mai fi așa rigidă. - Probabil ai dreptate.
Îmi pare rău. Glumesc.
Ei bine, toate vor să-ți mănânce păsărica.
Chiar te pricepi cu cuvintele.
Mulțumesc.
Mă plac, nu mă vor neapărat.
Ba da. Ce zici de Zoe?
- Zoe? - Sigur.
Nu. Zoe e nebună.
E amuzantă, știi? Nu e nimic serios.
- Sexul este foarte serios. - Sex?
Nu, noi doar, știi, flirtăm puțin.
Ce zici de Regina?
- Nu Regina. - Desigur, Regina.
Absolut nu Regina. E inteligentă, își face treaba.
Nu se ține de prostii. E un copil bun.
Vei vedea. Cât de curând, o să facă o mișcare.
Haide. Sunt tânără. Sunt o vedetă de film.
Trebuie să mă ocup de chestii de genul ăsta tot timpul.
Tot ceea ce contează e să rămân întreagă la minte și să nu las să mă afecteze.
Pe mine m-a afectat și mi-a plăcut să mă afecteze.
Când eram mai tânăr, mi-am tras-o cu tot ce mișca.
Gottfried, asta știe toată lumea.
Nu te-ai dat la mine, totuși.
- Vrei? - Nu. Stai departe. La dracu'!
Scuze, Mira, dar ești prea plictisitoare pentru mine.
Slavă Domnului. Slavă Domnului.
- Am lăsat-o mai moale cu multe lucruri. - Bravo ție.
Ei bine, nu vreau să sfârșesc ca prietenul meu Harvey Weinstein.
Sunt sigură. Da.
Uite ce am găsit.
Este un interviu de la sfârșitul anilor '40 cu Musidora, originala Irma Vep.
- Câți ani avea? - Ei bine, a fost în 1947,
așa că probabil avea vreo 50 și ceva.
În 1916, am jucat în Vampirii de Louis Feuillade.
Au fost 10 filme, la o mie de metri distanță.
Eram, cum pot spune asta... prima vampă.
Deci, cuvântul "vampă", acum uzual,
vine de la cuvântul vampir?
Exact!
Pentru că în Vampirii, am purtat un costum celebru de pisică.
Da, legendarul costum de pisică.
Acel costum de pisică negru legendar, așa cum l-ați numit atât de precis,
a inspirat numeroși tineri să-mi scrie, bărbați între 16 și 30 de ani.
Primeam, în medie, cel puțin o scrisoare pe zi.
Am cerut să fie din mătase neagră
pentru că-mi plăcea transparența materialului pe trupul meu,
care era foarte drăguț atunci
și a permis publicului să vadă o creatură...
oarecum ireală...
Parte bărbat, parte femeie, nu știai cu adevărat ce era.
Ce trist e că a îmbătrânit atât de rău.
Cum poți spune astfel de prostii? E o femeie frumoasă.
- Nu din perspectiva mea. - Taci, Gottfried.
Spun doar ceea ce e evident. Sunt dureros de sincer.
Era o femeie atât de sexi pe vremea ei.
Poate cineva să-l arunce pe tipul ăsta din mașină?
Nu pot. E mașina mea.
În ultima vreme, în fiecare dimineață, m-am trezit
cu anxietate oribilă.
Nu sunt surprinsă.
De ce nu?
Reprimi prea multe.
Nu știu despre ce vorbești.
Ai mai făcut un film cu Irma Vep.
Desigur, da, am făcut.
Dar ăla a fost un film independent cu buget redus.
A fost cu mult timp în urmă...
Am depășit momentul.
Îl refaci.
Ai mai făcut asta?
Nu, niciodată.
Deci nu ești împăcat cu acest film.
Sunt împăcat cu asta.
Acesta e un proiect total diferit.
Cu o diferență majoră într-adevăr.
Eu...
Îmi pare rău că nu... Îmi poți da un mic indiciu?
Jade.
Jade Lee.
Corect, Jade Lee. Ce e cu ea?
Am discutat de multe ori despre ea.
Da, bine...
a fost o căsătorie eșuată.
Câți ani ați fost căsătoriți?
Cel puțin cinci ani. Poate...
un pic, un pic mai mult.
Cum ai întâlnit-o?
Scuze.
Îmi pare rău.
Cum ai întâlnit-o?
Când am făcut prima oară Irma Vep... Ea a jucat rolul principal în film.
Ai fost foarte îndrăgostit de ea?
Eram complet îndrăgostit de ea.
Și apoi?
Și apoi s-a estompat.
Și...
într-o zi s-a terminat.
Tu ai decis că s-a terminat?
Nu, ea.
Îl refaci cu o actriță americană?
Da, așa e. E corect.
De ce nu cu o actriță chinezoaică?
Mi-ar fi reamintit prea mult de Jade.
- Și nu poți face față la asta. - Nu, nu pot.
Poate că mai există ceva nerezolvat
între tine și Jade.
A trecut timpul.
Am avut o încheiere.
Ok, bine.
Dar să nu fi surprins că te trezești cu anxietate.
Ce faci? Lasă-mă! Dă-mi drumul! Cine ești?
Sunt Philippe Guérande, jurnalist!
Dă-mi drumul!
O să regretați!
Sunt cunoscut! Dați-mi drumul!
Sunt Philippe Guérande. Dați-mi drumul!
Dați-mi drumul! Sunt jurnalist.
PHILIPPE GUÉRANDE E RĂPIT DE MORENO, CARE DOREȘTE INFORMAȚII DESPRE VAMPIRI.
Tocmai am încercat. Sincer, nu cred că funcționează.
- Să facem o probă? - Ok.
Nu-ți face griji, această frânghie îți înconjoară gâtul,
dar este atașată la spate. Deci, ești în siguranță.
Vrei să fie strânsă?
Foarte strânsă, să pară credibil.
Nu prea strânsă, nu vreau să fiu ucis.
Mai strâns.
- Așa? - Un pic mai mult.
E în regulă? Urcă pe scaun.
- Bine, bine. - Ești gata?
Îl putem stabiliza?
- Carla, ce crezi? - La dracu, mă învârt!
Nu sunt prea sigură.
Mi se pare fals.
Ce e în neregulă?
Pare că e pe un umeraș. Vedem hamul...
Așa cum am spus. Se vede hamul. E de rahat.
Deci, îl putem stabiliza?
Da, avem un ham cu două fire.
Coboară-mă, te rog.
Dar trebuie să se miște... moare.
Cum să simuleze strangularea?
Dacă te-ai sufoca cu adevărat, nu ai sta locului.
Dați-mă jos, la naiba!
Trei minute, Edmond, 3 minute.
Ascultă-l, fă ce spune el.
Arcuiește-ți spatele și sufocă-te.
Cum de-i dă Philippe niște informații atât de importante lui Moreno?
N-o face! Îi spune lui Moreno ce vrea să audă, ca să-l elibereze.
Nu-l văd pe Philippe vorbind.
Corect, dar...
Moreno l-a spânzurat.
A trecut prin clipe mai rele.
- Se sufocă. - Dar nu cedează.
Bineînțeles că cedează!
În plus, știi,
Philippe îl manipulează pe Moreno.
Cum așa?
Philippe îi oferă doar informații care îi servesc propriilor interese.
Nu mă gândisem la asta. O perspectivă foarte interesantă.
Da, îl folosește pe Moreno ca să scape de Vampiri.
Deci, e mai deștept.
Sigur, este un mod de a vedea lucrurile.
Moreno crede că îl folosește, dar îl folosește el pe Moreno.
- Da. - Profund. Voi folosi această perspectivă.
Bine.
Dă-mi drumul.
Nu înainte de a ne spune ce știi despre planul Vampirilor.
Îți zic, dar te rog dă-mă jos. Mă sufoc.
Coboară-l.
Deci, ce ai de spus?
Aceasta este Cartea Vampirilor.
Vezi?
Baronul Mortesaigues și Marele Vampir
- sunt una și aceeași persoană. - Și ce?
Baronul de Mortesaigues organizează o petrecere fastuoasă pentru nepoata sa.
Foarte elegantă. Sunt sigur că plănuiește ceva.
Îți dau drumul.
Dar dacă mă minți, vei muri.
Taie!
A fost o dublă grozavă.
Uimitor. Nu-i așa? Genial!
- Da, da. - Moreno a crezut totul.
Nu are nicio idee că Philippe îl manipulează!
- Da! - A fost minunat!
Putem să mai încercăm o dublă? Pot să joc mai bine, mai machiavelic.
Mai machiavelic, da!
Înapoi la pozițiile inițiale, vă rog.
Mai mult gâfâit!
PHILIPPE GUÉRANDE, LĂSAT SĂ PLECE,
E BĂGAT ÎNAPOI ÎN PORTBAGAJ ȘI DUS ÎN MONTMARTRE.
Prea sus, prea periculos. Nu o putem face.
Poți să mergi un pic mai sus?
Și împinge-l mai tare.
- Asta e foarte periculos! - Nu vă faceți griji.
- René vrea viteză, împinge tare! - Este prea periculos!
- Doar o dublă. - Nu mă mai atinge!
Ok, atunci... motor!
Haideți!
Scena 342, dubla 17.
Și... Acțiune!
Ajutor!
Vă rog ajutați-mă.
Ești bine?
Iisuse! Ți-am spus că se va răni!
- Edmond? - E bine.
Stai calm.
Nu! Improvizează!
Edmond, ești bine?
- Cine sunt eu? - E improvizație, e bine.
- Câte degete vezi? - Lăsați-l să respire.
Nu-mi poate vedea degetele.
O mai facem odată?
E în regulă. Bravo, Edmond.
S-o mai facem odată.
- Sunt amețit. - Vom lua o pauză.
Faceți-i loc.
Lasă-l să respire.
Sunați la paramedici. Edmond a leșinat.
A repetat cascadoria...
A repetat...
ÎN CURÂND
OTRĂVITORUL
Subtitrarea: Sadacliev Lucian