IRMA VEP
PRSTEN, KTERÝ ZABÍJÍ
- Vítejte. - Děkuji.
Toto je apartmá slečny Hardbergové.
Ložnice je vpravo od vás.
Vlevo je obývací pokoj
s přímým vstupem na terasu a překrásným výhledem na Paříž.
- Toto je obývák? - Ano, je.
Moc pěkný.
Toto je koupelna, která vede do obýváku?
Ano, vede.
Upřímně, Carlo, je malý.
- A Mira nebude spokojená. - Není malý.
Je pařížštější... a půvabný... a útulný.
Nemáme rozpočet. Nemůžeme si dovolit Plazu.
- To bylo jasný. - A Zelda to schválila?
Neodpověděla, ale předpokládaly jsme, že je to v pohodě.
Dobře, zavolám Zeldě a něco vymyslím.
Haló?
Bude šílet, až tenhle pokoj uvidí.
Je hezký, ale je kurva pro mimina.
Neměla si s nimi začínat.
- Co ještě mám dělat? - Tos jí řekla?
To je šílený.
Tohle je přesně role, kterou tak toužila hrát.
S kým si myslíš, že mluvíš?
Máš rezervovat letenky, starat se jí o zábavu
a ukázat jí e-maily, co jí spadnou do spamu.
A myslím, že na tu práci nemáš hlavu.
Tak si nemysli, že máš na to, dělat tu moji.
Musíš se postarat, aby byla spokojená.
A to už dlouho nebyla, takže...
Nemá důvod si stěžovat. Doomsday je obrovskej hit!
Je čas z toho těžit.
- To k ní tak nesedí. - Ale ke mně jo.
A pokud vím, poslouchá svou agentku.
Takže děkuju za tvoje vhledy,
ale rozhodování ponechme dospělým.
Při zkoušce make-upu buďte zticha.
Pojďte blízko ke kameře.
Blíž.
Je to hodně blízký záběr.
Ještě blíž.
Ano.
Teď se prosím projděte.
Chci vidět hru světla na kočičím kostýmu.
Pohlédněte na nás.
Ztratil jsem vás.
Dobře.
Znovu, trochu blíž. A stop.
Poslední záběr a hotovo.
Výborně.
Promiňte.
- Perfektní. Je to poslední vzhled? - Jo, v pohodě.
Je to dobrý.
- Super. - Jo, je to dobrý.
- Ten styl je skoro jako Musidorin. - Jo.
Dobrá, sundej si kapuci. Zavedu tě do šatny.
Bezva, jo, začíná být vedro.
Je to pěknej hotel,
ale museli jsme zatlačit, aby nám dali slušnej pokoj.
Jsi v Evropě. Jejich kultura je šetřit na čem se dá.
Je to televizní pořad. Není to nějakej nezávislej film.
- Zelda chce, abys jí zavolala. - Zavolám jí zítra.
Prosím, volala ti už asi třikrát.
Slyšela jsem, že váš pořad zruší.
Proč by to dělali?
Nemůžou Reného pojistit.
Každého jde pojistit.
Jo. Když zaplatíš. A oni chtějí majlant.
Sbalte se a vypadněte odsud.
- To je špatný. - No, zdá se, že tady o tom nikdo neví.
Vědí to.
Jen ti to neříkají.
- Dobrá, máš pět minut? - Ne.
Chci se odlíčit a jít.
Chci probrat sequel seriálu Silver Surfer.
Ano, o tom už jsme se bavily.
- Chtějí tě. - Jo, ale je to nudná část.
- Už mě nebaví být přítelkyní. - Poslouchej.
Změnili to. Je to úplně novej začátek.
Silver Surfer zemře a přítelkyně to převezme.
Přesně to teď lidi chtějí.
Vysoce konceptuální, feministický film o superhrdince, rozumíš?
- Budou z toho šílet. - To myslíš vážně?
Ty chceš, abych hrála Silver Surfera?
Chce, abych hrála Silver Surfera.
Já to chci.
Zaplatila bych za to, abych to viděla
A jsou připraveni ti dát bianco šek.
- Kdo to režíruje? - Novej, sexy britskej filmař,
co režíroval videa Grimes, jeho jméno mi uniklo.
Kotě.
Irma Vep se točit nebude. Jasný?
Neboj, postarám se, aby tě vyplatili
Ale smiř se s tím.
Pan Vidal.
Pojďte dál.
Posaďte se.
Díky, doktore.
Tak, jak se máte?
No... dobře.
Velmi odpočatě. Děkuji.
Opravte mě, jestli se mýlím,
vaše pojišťovna se rozhodla vás nepojistit.
To je pravda.
Proto se vaše produkce obrátila na jinou pojišťovnu,
která chce novou diagnózu.
Ano.
Řekli mi, abych bral stabilizátory nálady.
Jistě.
Proč? Je k tomu nějaký konkrétní důvod?
Menší problémy.
Chci říct, že...
vlastně...
nemůžu vystát lidi.
Přesněji řečeno,
nezvládám interakci s lidmi.
Mám ataky paniky.
Ale to už máte za sebou.
To ani ne.
Jen to lépe zvládám.
Čili máte svou úzkost víc pod kontrolou?
Vlastně se raději vyhýbám lidem.
Ale točíte filmy, takže to moc nejde.
Přesně tak.
Poslyšte, jsem si vědom toho...
že je to problém.
To bezesporu je.
Jaké je řešení?
Léky pomáhají.
Pojišťovna je znepokojená.
Nemůžete jim to mít za zlé.
A měl bych ten film dokončit?
Je to seriál, když dovolíte.
Ne.
Není to seriál, protože já seriály nedělám.
Podle vašich záznamů má osm epizod.
- To není seriál? - Vůbec ne.
Je to film, nesporně trochu dlouhý, rozdělený do osmi částí.
Ale nedělám seriál, dělám film.
Když to říkáte.
Jsem k tomu duševně způsobilý?
Myslím, že jste.
Vy.
Myslíte, že je to dobře?
- Že to děláte? - Ano.
Jsem jenom doktor.
Nemám do toho co mluvit.
- Chodíš sem často? - Už dávno jsem tu nebyla.
Tamhle je místo k sezení.
Mluvila jsem s agentkou. Říkala, že zruší natáčení.
- To rozhodně ne! - Určitě?
Co si dáš k pití, chceš pivo?
Díky.
Slečno, dvě piva, prosím.
Našli jinou pojišťovnu,
která Reného pojistí bez dodatečných nákladů.
Ale mám být upřímná? Myslím, že to měli skončit.
Tak...
Proč to říkáš?
Protože je René blázen.
Jo, to jsem slyšela, Ale, víš, ze své zkušenosti si myslím...
že je hodný blázen.
Jo, mám ho moc ráda. Teda, většinou.
Ale dokáže být děsnej blázen.
No, bez urážky, ale... ty jsi taky trochu ulítlá.
Jsem kostymérka. Komu sejde na tom, jestli jsem trhlá?
- Takže se točí dál? - Ano.
Takže nejedu zpátky do LA?
Chtěla by ses vrátit do LA?
Ne, ani ne.
Protože ses rozešla s Laurie?
Ne.
Jestli se do LA vrátíš, stejně spolu zase začnete chodit.
Ne, pokud se tomu dokážu vyhnout.
To si tak věříš?
Ne.
Ale věřila jsem Laurie.
Já... otevřela jsem se, pustila ji k sobě.
Ona se toho rozhodla využít.
Ale bylo to úžasný. Tak úžasný...
než se to celý podělalo.
Každopádně, pomohla mi odejít ze vztahu s mým ex,
Eamonnem, kterej nikam nevedl.
Sama bych to nezvládla udělat. Takže bych měla být vděčná.
Myslela jsem, že jste byli s Eamonnem bláznivě zamilovaní.
To jsme byli...
první dva roky, ten třetí byl peklo.
Médiím to řekl úplně jinak.
Eamonn si ten příběh přibarvuje.
Dalas kopačky megahvězdě kvůli své asistence,
- cítil se poníženej. - Nebo naštvanej.
Na sociálních médiích to naštvalo hodně lidí.
Víš co? Neměla bys chodit se svou zaměstnankyní.
Jásali, když Laurie přebrala vedoucí roli.
Cítili zadostiučinění a dali mi to sežrat.
Co ty?
Jak bylo tobě?
Bláznivý na tom je...
že mě to vzrušilo.
Takže dáváš přednost chaosu v Paříži před osamělostí v LA?
Víš ty co?
Nemám kurva tušení!
Jeďte za tím autem. Rychle!
Pan Philippe Guérande.
Vy nejste Count of Noirmoutier, jste Velký vampýr!
Chytil jste se do pasti!
- Je čas zaplatit cenu. - Pusťte mě!
Pusťte mě!
Jeďte!
O půlnoci budete odsouzen vampýrovým Velkým inkvizitorem.
A za úsvitu budete popraven před Temným výborem.
Trest za vaše šťourání je,
že byla otrávena tanečnice Marfa Koutiloffová.
- Je mrtvá. - Blbost!
René!
Potřebujeme scénu s Philippovým žalem.
Marfa byla jeho veliká láska.
To její smrt ho motivuje lovit vampýry!
Máme motivaci, nepotřebujeme scénu!
Bez ní to nedává smysl!
To posoudím já. Na této scéně velím já!
- Já potřebuju svou motivaci! - Edmonde!
Ještě jednou řekneš...
Nesahejte na mě! Všichni mě vytáčíte!
Ještě jednou řekneš "motivace" a uškrtím tě!
Holýma rukama!
Cože?
- Cože? - Hej!
- Ale ty mě škrtíš! - Ukaž, jak vypadáš!
Poslouchejte...
Strčil jsem mu prst do nosu.
Promiňte, myslím na Musidoru.
Byla dokonalá. Já se cítím jen jako laciná imitace.
Víte, na tom, co děláte, není nic laciného, Miro.
Už to skoro máte.
- Já to tak necítím. - Uvolněte se.
Nehlídejte kroky.
Jo, o to se snažím, ale mám jen pocit topornosti.
Ne, už jste strašně blízko, jen neztraťte rytmus.
Jo.
Podívejte.
Když děláte tento pohyb,
musíte protáhnout nohu a vnímat ji až do konce.
Jo, rozumíte?
A pak půjdete sem a vypnete své tělo hodně vysoko, ano.
A rameno a najednou otočka.
- Vždycky je to ta otočka. - Nebojte, Miro.
To je v pořádku.
Pojďme ještě jednou,
abychom měli jistotu, že nic nevynecháme.
A pamatujte, netančíte pro publikum,
- tančíte pro kameru. - Jistě.
Pohyby, které můžete vnímat jako bizarní, mohou na plátně vypadat dobře.
Ale hraní je jako choreografie.
Musíte mít dobrý pocit, nelze to vynutit.
Jedeme ještě jednou.
- Tak. První, jo. - Dobře.
Páni. Máme to.
- Odkud to přišlo? - Já nevím.
- Opravdu? - Já nevím.
- Je to o zubech? - Bylo to bizarní.
- Nebo něco takovýho? - Tak jsem do toho šla.
Možná jsem myslela na vampýry.
Vy jste blázen!
- Výborně. - Jo.
- Jste jedním z vampýrů, ale... - Ano.
Philippe Guérande vám zachránil život.
- Ano. Jasné? - Ano.
A vy mu chcete pomoct.
Tak se nabídnu, že budu jeho věznitelem.
Přesně tak. A když přijde Velký inkvizitor
do cely, pomůžete ho Philippemu chytit.
Proto nakonec s Philippem uteču?
Přesně tak.
- Dobře, zprvu to nebylo jasný. - Jistěže bylo.
Neměl jsem čas přečíst si celý scénář.
Jsem Vampýrův Velký inkvizitor.
Je na čase vykonat spravedlnost.
Pusťte mě!
Za tohle mi zaplatíte!
Tajemství vampýrů.
Přísahám, že pomstím Marfinu smrt.
Nebudu mít klid,
dokud nebude síť zla vampýrů zničena.
Velký vampýr a jeho ohavní komplicové
za své zločiny zaplatí.
Stop!
Zastavili jsme to.
- Edmonde. - Co?
Říkal jsem ti milionkrát, ať zastavíš na své značce.
To ti to musím zazpívat?
Když se zastaví Jules, musím se zastavit i já.
Já se zastavil na své značce.
- Kde je vaše značka? - Tady.
To není vaše značka!
Ukázal jste mi tenhle špalek.
Já vám neukázal špalek!
Když se zastavíte na tomhle špalku, celej záběr je zkurvenej!
- René... - Ano?
Má pravdu. Ukázal jste mu ten špalek.
- Jasně. - Přesně tak.
Ne, nesmysl!
- Přestaňte s tím. - Už žádnej špalek! Všechny jsou pryč!
Co je, Edmonde?
Co je tu k smíchu? Vidím, že se směješ.
Proč se směješ?
- Uvědomuješ si... - Já se nesměju.
Že jsi právě zkurvil
velice složitý panoramatický záběr?
Překrásný záběr. Úchvatný.
Dělá ti to radost?
Ne, naprosto souhlasím. Není to vtipný.
S Reném už nikdy pracovat nebudu.
Myslela jsem, že jste přátelé.
S tím je navždy konec.
Stalo se něco?
Zase jsme se pohádali.
Už zase? Co se stalo?
Praštil mě po hlavě monitorem. Ještě teď to bolí.
- Ježíši. - Ano.
Naštěstí jsem ho přiměl, aby vystřihl Philippeho matku.
To je o čem?
Ve Feuilladově verzi žije Philippe se svou matkou.
- Před spaním mu vaří bylinkovej čaj. - Aha, jasně.
- Já se nenechám takhle ponižovat. - Jo.
Musím jít. Dole je auto.
Dobře.
- Čau. - Pěknej den.
Buď trpělivý. Ještě jsi zdaleka neskončil.
PHILIPPE GUÉRANDE ROZŠIFRUJE ČERVENOU KNIHU KÓDŮ
Na těchto stránkách jsou zločiny vampýrů.
Budiž proklet ten, kdo se chce znát tato zlá tajemství.
POMOCÍ ČERVENÉ KNIHY KÓDŮ,
PHILIPPE GUÉRANDE NAŠEL VAMPÝŘÍ DOUPĚ
TAJNĚ JE NAVŠTÍVÍ
- Zdravím. - Zdravím.
- Jste v pořádku? - Jo.
Musela to být dlouhá cesta.
- Tři dny. - Kde jste byl?
Na severu Finska.
V Sodankylä.
Gottfriede, co jste dělal v Sodankylä?
Pořádají filmový festival. Byl jsem v porotě.
Aki je můj kamarád.
Proč jste neletěl?
- Já nelétám. - Máte z létání strach?
Vše, co lítá, je zlý.
Dobře.
Můžete si sednout na lavičku, jestli chcete.
Řidič tu už měl být.
Můžu... vám důvěřovat?
- Jo, jistě. - Těžko se to říká.
- Trochu se stydím. - Ne, prosím, nestyďte se.
- Nebojte! - Nevím, jak to říct...
Ale já už jsem toho slyšela hodně. Patří to k mé práci.
Vážně, nestyďte se.
Budu upřímný. Mám problém se závislostí.
No, to se stává i těm nejlepším z nás.
Crack.
Crack?
Jo, no a?
Mezi Göteborgem a Hamburkem jsem uviděl celníky a...
zpanikařil jsem... Spláchnul jsem svou zásobu do záchodu.
Ukázalo se, že to byli jen švédští vojáci na dovolené.
- Už jdu. - Opatrně.
Jo.
Nastupte si, prosím, Gottfriede.
Nevím, jestli jste někdy měla problémy
s koksem.
Ne, nikdy.
Crack jsem nikdy nezkusila.
- Ne? - Ne.
Nevěřte tomu, co říkají.
Neusmaží vám to mozek.
- Ne. - Vůbec ne. Chci říct...
Ale ta závislost je zlá.
Slyšela jsem, že je zdrcující.
Zdrcující, přesně tak.
Jsem bez cracku už celejch 24 hodin.
Výborně.
To je váš první krok.
Teď máte pár dní na detox,
než začneme točit.
Budete v pořádku.
Carla, že? Tak se jmenujete?
- Jo. - Carlo, já jsem nikdy nehrál čistej.
Musíte mi nějakej sehnat.
- Dobře... - Jinak vyskočím
z okna.
Dobrý den.
Opatrně s tím kufrem, je trochu defektní. Díky.
- Ahoj. - Ahoj.
Měli bychom mít rezervaci pro pana von Schacka,
od Mystery Films.
Jistě, podívám se.
Děkuji.
Tady.
Mohu poprosit o občanku
a kreditku na vedlejší výdaje?
- Jo. - Děkuji, pane.
Jak vám můžu pomoci?
Můžeme si támhle promluvit? Díky.
Je to trochu delikátní.
Pan von Schack je velice slavný herec.
Hlavně divadelní, hraje v Německu.
Bohužel trpí závratěmi.
Je naprosto nezbytné, aby měl pokoj v přízemí.
- Bylo by snazší, kdyby... - Musí mít pokoj
v přízemí. To je naprosto nezbytné.
Dělala jsem kompars v Emily in Paris.
- Jejich catering byl luxusní. - To dělá takovej rozdíl.
Vy jste mě volala?
Ano.
Máme problém. Musíme mluvit s komparsem.
- O čem? - To dobře víte, říkala jsem vám to.
Jestli budou tančit, chtějí mít plat jako tanečnice.
Žádná choreografie, žádné tanečnice.
Je to noční klub. Ať improvizují.
V čem je problém?
Mně to nevysvětlujte,
vysvětlete to jim.
Gregory, promiňte,
ale nikdo nám neřekl, že budeme tančit.
Když budeme tančit, tak chceme přidat.
Nikdo nám ani neřekl, že tu máme být v šest ráno.
Ty jsi jim řekl, ať přijdou na šestou?
Ano.
Bylo to v rozpisu.
Nemůžu je tam dát všechny najednou.
Chtěla jsem o víc asistentů, ale odmítl jste.
Musela jsem se přizpůsobit.
Příště, než se přizpůsobíte,
zeptejte se na můj názor.
Můžu se přetrhnout, abych vám věci usnadnila.
Bojuju jako čert, abych vás ušetřila Reného záchvatů vzteku.
A jediné, co sklidím, je kritika.
- Žádná pochvala? - Reného přenechte mě!
Víte, jak těžké je sehnat
toto dobové oblečení?
Víte to?
Moje kamarádka a bývalá asistentka, Anissa, má dvojnásobný rozpočet na sitcom.
A to kupuje oblečení v místním řetězci.
Tak běžte dělat sitcomy, jestli chcete. Tohle už jsme probírali.
A budeme znovu,
protože se se mnou nejedná férově.
Kdybych byla úplně cizí člověk, takhle byste se mnou nejednali.
Chci jen trochu respektu.
Chci jen trochu respektu. Chci...
trochu respektu. Nikdo mě tu nerespektuje.
Samozřejmě, že ano!
Probereme to večer.
Jen musím vyřídit naléhavější věci.
Moc mě mrzí ty fotky. Francouzskej paparazzi.
Jaký fotky?
Na francouzském webu je fotka, jak nakupuješ s Reginou.
A co je špatnýho na nakupování s Reginou?
Hledají novou přítelkyni.
Je mladá, suprová, splňuje nároky, vytváří dobrej příběh.
Jestli chtějí Reginu, ať mají Reginu.
- Nepamatuju se, že by se někdo ptal mě. - Víš, že to patří k téhle práci.
Možná jo, ale nelíbí se mi to.
Nechci, aby si lidi mysleli, že spolu chodíme.
Má pravdu. Je to nefér vůči vám oběma.
Michelle, já jsem na tyhle věci zvyklá.
- Už léta je to můj život. - To je pravda.
Musím končit.
- Čau, Miro. - Čau.
- Už skončila? - Jo, už zavěsila. Pojď dál.
- Páni. Jsi v pořádku? - Ježíši Kriste.
Jo.
Tak jak se cítíš?
Jsem nervózní.
Tohle je Irma Vep v nejikoničtější podobě a chtějí,
abych to zvládla hned první den.
Ty jim to nandáš.
Je to ale pořádná výzva.
Dala jsem pryč ten černej závoj k halence,
přizpůsobila jsem to víc Musidoře.
To původní bylo perfektní, takže...
A co světlejší látka na šaty?
Snadnější pro choreografii.
Výborně.
- Můžu tu kouřit? - Jasně.
Dobrá.
Upravíš ten pásek?
Jo, mrkneme na to.
- Co myslíš? - Jo, dobrý.
Je to super. Regino, můžeš mi to scénu ukázat ještě jednou?
Jo.
Myslím, že udělám pár fotek pro Reného, aby se mu to líbilo.
Regino, můžeš prosím uhnout?
Regino!
- Promiň. - Běž pryč.
Děkuju.
Moc se mně to líbí. Miluju tě.
Ukážu ty fotky Renému.
Zatáhněte závěsy, slunce nás nespálí.
Oni nikdy nespatří naše tváře
Mají teď obavy z tajemných prostor
Skrytý dech na mém těle
Noc čeká
Není úniku
Blesk roztíná rozžhavenou oblohu
Hej, uhni!
Uhni.
Dnes večer, teď, prohlubující se temnota
Nikdy necouvneme
Zírej do ohně
K zrcadlení své touhy
- Jo! - Páni, to je královna!
Ano.
O tomhle se bavíme roky.
Vaší otázce rozumím. Nesnažím se jí vyhnout.
Pracuju na tom.
Takže, proč jsem fixovaný na kočičí kostýmy?
Zejména na kožené?
Nuže...
Abych byl upřímný, nemám odpověď.
Třeba na to odpověď není.
Když s tím dokážete žít, nač si dělat starosti?
Proč...
je můj sexuální život tak znepokojivý?
Jsem si jist, že klíč leží tam.
Jak daleko zpět to sahá?
No...
Jako teenager
jsem byl posedlý...
Dianou Riggovou, herečkou z Avengerů.
Uspokojoval jste se při myšlenkách na ni?
Nebylo to úplně o Dianě Riggové. Její postava se jmenovala Emma Peelová.
A nosila kožené kočičí kostýmy a vysoké boty.
Měly na vás kočičí kostým a kožené boty nějaký vliv?
Ano!
Byly scény...
Kdy byla unesena, spoutána...
Měl jste fantazie?
Ano.
A masturboval jste?
No... K Dianě Riggové chovám tu nejhlubší úctu.
Nedávno zemřela.
Podle mě to byla výjimečná herečka.
Nebylo to ani tak o Dianě Riggové.
Ta fantazie byla spíš o jejím charakteru.
A ty fantazie vedly k vašim autoerotickým aktivitám.
Ano, přesně tak.
Moc vám děkuji.
Příští týden to ještě rozvineme.
Myslím, že stojí za trochu hlubší prozkoumání.
Ano.
Pro komparsistku jsou moc těžký na celodenní nošení.
Necháme si je na kabaret.
- Je moc horko. - Tohoto
potřebujeme víc.
Ahoj, jak se máš?
- Můžeme si promluvit? - Jasně, za chvilku.
Takovejhle tyl je přesně to,
co potřebujeme do popředí.
Můžeme si promluvit?
- Ano, můžeš mluvit. - V kanclu.
- V kanclu? - Ano.
Je mi děsný vedro.
Znáš Gottfrieda von Schacka,
toho německýho herce, co hraje Morena?
Samozřejmě, že ho znám.
Je to ohromně milej kluk.
Vyzvedla jsem ho dnes na vlakovým nádraží.
Je vyčerpanej.
Právě se vrátil ze severního Finska.
Jde o to, proč je vyčerpanej...
došel mu crack.
- Jo. - Ne.
- Jo, já vím. - Do prdele!
Ano.
- Jo. Vážně. - Ne.
Napřed jsem reagovala jako ty. Říkala jsem si... páni.
Ale pak jsem si vzpomněla...
že ty máš konexe,
tak bys možná mohla vyřešit...
víš, tuhle záležitost.
Tenhle malej problém.
- Jen přes mou mrtvolu! - Proč ne?
Jen přes mou mrtvolu!
- Ano. - Je to nezákonný a hodně nebezpečný.
Pro Coreyho jsi to udělala.
Jistě, ale to byla tráva.
Všichni kouří. V nejhorším případě dostaneš pokutu. Ale tohle?
V žádným případě!
Jestli nedostane crack, nebude hrát.
Tohle je vážnej problém, žádnej fór.
Za minutu jsem dole.
Deset gramů.
To by mělo stačit na týden.
- Je čistej, že? - Ten nejčistší.
Dejte si to do dýmky a kuřte.
Říkala jsem vám, že to není pro mě.
Jo? Jako minule?
Minule? Jo, to bylo pro mě. A pro kamarádku.
Která mi od té doby dala kopačky.
Pozdě, samozřejmě.
Děkuju za svezení.
Jo, není zač.
- Byl to hodně těžkej týden. - Měl byste být trpělivější.
Nemáte tušení,
jak moc svou trpělivost napínám.
Myslím, že má René pravdu.
Mám Philippeho matku ráda, chybí mi. Měl by ji přivést zpět.
Ne. Jestli se jen pokusí přivést ji zpět, tak končím.
Odcházím.
Můžu se tě na něco zeptat?
Jo.
Ale nechci, aby to bylo trapný.
Ale víš, někdy jsou na internetu věci,
kterým se nedá vyhnout.
Jo, mluvíš o Laurině Instagramu?
O těch starejch fotkách, co tam dala včera večer.
Jo. Docela sexy. Že?
Myslím, že viděla paparazziho fotku, kde jsi s Reginou.
Tobě to nevadí?
Jo, ale to k té práci asi patří.
Myslíš k tomu být slavná?
K tomu chtít slávu.
Když po ní bažíš, tak uzavřeš dohodu.
Získáš slávu a...
dáš za ni kus sebe.
- Jako třeba co? - Třeba trapný fotky.
Skandální chování.
Sdílení soukromí.
Jo. Ta sukně by možná mohla být trochu upnutější.
Ještě jsem ji neolemovala.
Jsem na Laurie naštvaná, ale...
to je skutečnej život. Náš život.
A hry, který chce hrát na zkurveným internetu
mě zajímají ze všeho nejmíň.
Donekonečna vychvaluje Hermana, jako že jí změnil život.
Já vím. Nechutný.
Jaký to bylo? Pracovat s ním?
Je to profík.
Miluje to, co dělá a je to dobrej chlap,
ale neplatila bych za to, abych viděla jeho film.
Mluvíme teď opravdu o Hermanovi?
To jsi poprvé s holkou?
Jo.
A odešlas z toho trochu zmatená.
Asi ano.
Jsi připravená? Čekají tě na scéně.
Promiň. Vůbec jsem netušila, že čekáte.
Zoë, tys jí to neřekla?
Nepracuju pod tlakem.
To jako vážně? Make-up jí udělali před hodinou.
Neuspěchám svou práci, abych uspokojila tvou malichernou byrokracii.
Co myslíš tou "malichernou byrokracií"?
Vědecky zpracovanej natáčecí rozvrh, rigidní rozpisy.
Moc se omlouvám, ale já takhle nepracuju.
Inspiraci nejde naplánovat.
Zeptej se kterýhokoliv umělce.
Jestli ti to nevadí, probereme to později.
Máme velký zpoždění. Jsi příliš povznesená na to, abys to pochopila?
Lidi, nehádejte se.
Udělali jsme dobrou práci a já jsem spokojená.
Pojďme.
Čím začneme?
Irma Vep byla u Philippeho Guéranda zaměstnána jako služebná
a chce získat zpět červenou knihu kódů.
Jistě.
Knihu kódů Velkého inkvizitora,
se všemi tajemstvími vampýrů.
To mi nikdy nedávalo smysl.
Proč by byli vampýři tak hloupí
a zapisovali si všechna svá tajemství do notesu?
To netuším.
Promiňte, že jsem vás nechala čekat.
To nic. Potřebovali jsme něco doladit.
Takže, toto je Philippeho ložnice a vy otevřete tohle okno. Podívejte.
A tudy vpustíte vampýra dovnitř.
A...
Vampýr bude v jeho psacím stole hledat červenou knihu kódů.
Můžu se vás na něco zeptat?
Jistě, do toho.
Jo, potřebuju si jen něco vyjasnit.
- Jo. - Chcete kafe?
- Ano... - Dobře, pojďte.
Víte, kdybych byla vampýr...
nevím, jestli bych si zapisovala všechna svá tajemství.
Nebo jestli bych je měla v trezoru nebo...
A jak si pamatujete vy svá hesla?
Zapisuju si je.
- A jsou v trezoru? - Kdo má trezor?
- Vidíte? - Já vím. Dobře, chápu, jak to myslíte.
Takže...
Jen si chci ověřit, že to chápu.
Dá Philippemu do bylinkovýho čaje
- sedativum. - Ano.
Bude tak v hlubokým spánku, když vampýři přijdou...
A ona pak ukradne ten červenej notes...
- Červenou knihu kódů. - Červenou knihu kódů, jo.
A celej plán závisí na tom, že Philippe vypije bylinkovej čaj,
než půjde spát.
Má to ve zvyku.
Detox?
Ne. To byl vtip.
- To je... - Promiňte.
Jo, takže... A taky, kdo zaměstnal Irmu Vep jako jeho služebnou?
Vlastně... jeho matka.
Ona v tom filmu ještě je?
Myslela jsem, že ji vystřihnete.
To jsem slíbil Edmondovi, abych měl od něj pokoj.
Ale ve skutečnosti... jsem ji tam nechal.
Takže, Philippe žije se svou matkou.
Bezva.
- A ona je tady. Pojďte. - Jo.
Marie-Rose. Marie...
Marie-Rose, chci vás představit Miře Hardbergové.
- Velice mě těší. - Marie-Rose Germonová,
je to velká dáma francouzského divadla.
- Jsme připraveni. - Dobře.
- My taky. - Brzy na viděnou.
- Na viděnou později. - Na viděnou. Nashle.
Točíme! Na místa, prosím!
Ví Edmond, že je Philippeho matka zpět?
Ještě jsem mu to neřekl.
Má to být překvapení.
Nemůžu se dočkat, jak zareaguje.
Asi se bude muset přizpůsobit.
- Promiňte. To je ten jed. - Spusťte kameru.
Jede!
Začni kdy chceš, René.
Jste připravena?
Akce.
Stop!
- Stopli jsme to. - To není, to je...
Je to o něco lepší, ale...
Dostáváme se o něco blíž.
Miro, můžete to udělat trochu opravdovější?
Ale ona ví, že ty patrony jsou slepý. Sama je nabíjela.
Jo, ale stejně by to měla předstírat líp.
Já jsem to udělal dobře.
Nebylo to opravdový. To, jak jste překročil zábradlí,
nebylo z toho cítit žádné nebezpečí.
Další klapku, prosím.
A co je Philippe za novináře,
když je připravený zabít dva neozbrojené lupiče?
To je sebeobrana. Zkusilas mě otrávit.
- To by žádná porota nikdy neuznala. - Dnes možná ne, ale jsme v roce 1916.
Ano, ale naše publikum je o století starší.
Nebojte, pochopí to.
Je to Feuilladova bláznivá zápletka.
- Jo. - Já souhlasím s Mirou.
Tohle nikdy nepřijmou.
Poslouchej...
Publikum nejsou debilové.
A já snad ano?
Tak jsem to nemyslel, Edmonde. Pojďme.
Slyšel jsem, žes vrátil Philippeho matku do scénáře.
To je pravda.
Aniž bys mi to řekl.
Je to tak.
Ona zaměstná Irmu Vep jako služebnou?
Ano.
Směšný. Má postava bude zase nepřesvědčivá.
Ne. Edmonde...
Důvěřuj mi.
Důvěřuj mi!
Co mi zbývá?
Pojďme.
Akce!
- Děkuji. Na místa, prosím. - Pojďme!
JIŽ BRZY
ÚTĚK MRTVÉHO MUŽE
Subtitle translation: Miroslav Kokinda