Välkommen.
Tack.
Det här är miss Harbergs svit. Sovrummet ligger på höger sida.
På vänster sida har du vardagsrummet
med direkt tillgång till terrassen och den vackra utsikten över Paris.
Är det här vardagsrummet?
Ja, det är det.
Mycket trevligt.
Badrummet öppnar sig mot vardagsrummet?
Ja, det gör det.
Ärligt talat, Carla, det är litet.
Mira kommer inte att bli glad.
Det är inte litet. Det är mer parisiskt...
och charmigt... och mysigt.
Det här är ingen stor produktion. Vi har inte råd med Plaza.
Det var tydligt från början.
Och Zelda godkände det?
Hon svarade inte, men vi antog att det var okej.
Jag ska ringa Zelda och komma på något.
Hallå?
Hej, hon kommer att bli galen när hon ser det här rummet.
Det är trevligt men det är en jävla juniorsvit.
Jag sa att hon inte skulle lägga sig i.
Vad kan jag göra?
Sa du det till henne?
Det är galet.
Det här är precis den rollen hon har längtat efter att spela.
Vem tror du att du pratar med?
Ditt jobb är att boka flyg, underhålla henne
och se till att hon ser mejl
som annars skulle hamna i hennes skräppostmapp.
Och jag tror inte att du har hjärnan att göra det jobbet.
Så börja inte tro att du har kapacitet att göra mitt jobb.
En del av ditt jobb är att hålla henne glad.
Det har hon inte varit på ett tag, så...
Hon har ingen anledning att klaga. Doomsday är en stor hit!
Dags att tjäna pengar.
Det är inte likt henne.
Ja, det är jag.
Och så vitt jag vet tar hon råd från sin agent.
Så tack för dina insikter,
men överlåt beslutsfattandet till de vuxna.
Okej. Tyst under sminktestet.
Du måste komma nära kameran.
Närmare. Det är en väldigt snäv närbild.
Ännu närmare.
Ja.
Om du går runt nu.
Jag skulle vilja se hur ljuset spelar på kattdräkten.
Se på oss.
Du försvann.
Okej.
Igen, lite närmare.
Och, bryt.
En sista bild och jag är klar.
Bra.
Ursäkta.
Okej, perfekt. Är det den sista?
Ja, det är bra.
Det är nästan...
- Jättebra. - Ja, det är... okej.
Stilen är nästan som Musidora.
Ja.
Okej, vi tar av din huva. Jag tar dig till ditt omklädningsrum.
Bra, ja, det börjar bli varmt.
Det är ett trevligt hotell men vi var tvungna att kämpa för att få en bra svit.
Du är i Europa.
De har en kultur av att spara på vad de än kan.
Det är ett tv-program.
Det är inte någon... indiefeature.
Zelda vill att du ringer tillbaka.
Jag gör det imorgon.
Snälla, hon har redan ringt dig, typ tre gånger.
Jag hörde att de stänger ner din show.
Varför skulle de göra det?
De kan inte försäkra Rene.
Vem som helst kan bli försäkrad.
Ja. Om man betalar.
Och de ber om mycket.
Packa dina väskor och åk därifrån, okej?
Det här är dåliga nyheter.
Ingen här verkar veta om det.
De vet det.
De berättar bara inte för dig.
Okej, har du fem minuter på dig?
Nej, jag vill ta bort sminket och åka.
Jag vill diskutera Silver Surfer -uppföljaren.
Ja, och vi har redan diskuterat det.
De vill ha dig.
Ja, men det är en tråkig roll.
Jag är trött på att vara flickvännen.
Lyssna...
Här är twisten... det är en ny version. Okej?
Silver Surfer dör och flickvännen tar över.
Det är precis vad folk vill ha just nu.
Starkt koncept, feministisk, kvinnlig huvudroll superhjältefilm, okej?
De kommer att bli galna över det här.
Är du seriös?
Vill du att jag ska spela Silver Surfer?
Hon vill att jag ska spela Silver Surfer...
Ja, det vill jag.
Jag skulle till och med betala för den.
Och de är redo att skriva en blankocheck till dig.
Vem regisserar?
En het, ny brittisk filmskapare, regisserade Grimes videor.
Jag minns inte hans namn.
Älskling...
Irma Vep händer inte. Okej?
Oroa dig inte, jag ska se till att de betalar dig.
Men... kom över det.
Mr Vidal.
Varsågod, kom in.
Sätt dig.
Tack, doktorn.
Hur är det med dig?
Tja...
Jag mår bra.
Väldigt avslappnad. Tack.
Rätta mig om jag har fel,
din försäkringsgivare har valt att inte försäkra dig.
Det stämmer.
Vilket är anledningen till
att dina producenter kontaktade en annan försäkringsgivare,
som vill ha en andra diagnos.
Ja.
De sa till mig att du tar humörstabilisatorer.
Det stämmer.
Varför? Någon speciell anledning?
Mindre problem.
Jag menar, jag...
faktiskt...
Jag tål inte folk.
Mer exakt, jag tål inte interaktioner med människor.
Jag får panikattacker.
Men det är bakom dig nu.
Jag skulle inte uttrycka det så.
De är mer hanterbara nu.
Menar du att du hanterar din ångest bättre?
Egentligen föredrar jag att bara undvika människor.
Men du gör filmer, så du kan inte det.
Väldigt sant.
Lyssna, jag är medveten...
att detta är ett problem...
Det är det sannerligen.
Vad är lösningen?
Läkemedlen hjälper.
Försäkringsgivarna är oroliga.
Man kan inte klandra dem.
Tycker du att jag ska göra klart den här filmen?
Om jag får, det är en serie.
Nej.
Det är ingen serie, för jag gör inga serier.
Enligt din fil finns det åtta avsnitt.
- Är det inte en serie? - Inte alls.
Det är en film,
visserligen lite lång,
uppdelad i åtta bitar.
Men jag gör ingen serie, jag gör en film.
Om du säger det så.
Är jag mentalt lämplig att göra det?
Jag tycker att du är det.
Du.
Tycker du att det är bra?
- Att du gör det? - Ja.
Jag är bara en läkare.
Jag kan inte säga vad du ska göra.
Kommer du hit ofta?
Jag har inte varit här på evigheter.
Det finns en sittplats där borta.
Jag pratade med min agent. Hon sa att de lägger ner filmen.
Absolut inte!
Är du säker?
Vad skulle du vilja dricka? Vill du ha en öl?
Tack.
Miss, två pints tack.
De hittade en annan försäkringsgivare som täcker Rene utan extra kostnad.
Men vill du att jag ska vara ärlig? Jag tycker att de borde lägga ner filmen.
Varför säger du så?
För Rene är galen.
Ja, jag har hört det.
Men du vet, baserat på min erfarenhet,
tror jag... att han är galen på ett bra sätt.
Ja, jag älskar honom väldigt mycket...
För det mesta. Men han kan vara skrämmande galen.
Inget illa menat... men du är lite galen också.
Jag sköter garderoben. Vem bryr sig om jag har en skruv lös?
Så, filmen blir av?
Ja.
Så jag åker inte tillbaka till LA?
Vill du åka tillbaka till LA?
Nej, inte direkt.
För att du gjorde slut med Laurie?
Nej.
Om du åker tillbaka till LA kommer du att träffa henne igen.
Inte om jag kan undvika det.
Litar du på dig själv?
Nej. Jag litade på Laurie dock.
Jag... Jag öppnade upp, jag släppte in henne.
Hon valde att utnyttja det.
Men det var jättebra. Det var jättebra, så bra...
innan det blev giftigt.
Hur som helst, hon hjälpte mig ur förhållandet
med mitt ex, Eamonn. Det blev ingenting.
Jag kunde inte ha gjort det på egen hand. Så jag borde vara tacksam.
Jag trodde att du och Eamonn var otroligt kära.
Vi hade... två bra år
och det tredje året var ett helvete.
Det var inte alls vad han sa till media.
Eamonn ändrar om historien.
Du dumpade en stjärna för din assistent. Han kände sig förnedrad.
Eller arg.
Många blev arga på sociala medier.
Vet du vad? Det är inte meningen att man ska dejta en anställd.
De älskade det när Laurie vände sig mot mig.
De kände sig försvarade och de såg till att jag visste.
Du då?
Hur kände du?
Det knäppa är...
att jag tände på det.
Så, du föredrar kaos i Paris mot ensamhet i LA?
Vet du vad?
Jag har ingen jävla aning!
Följ den där bilen.
Kör!
Mister Philippe Guérande...
Du är inte greven av Noirmoutier, du är den stora vampyren!
Du gick i vår fälla!
- Nu är det dags att betala priset. - Släpp mig!
Låt mig gå!
Kör!
Vid midnatt kommer du att dömas av vampyrernas stora inkvisitor.
Du kommer att avrättas i gryningen inför Dark Committee.
För att straffa dig för inblandning,
har dansaren Marfa Koutiloff blivit förgiftad.
Hon är död.
Skitsnack!
Vi behöver en scen som visar Philippes sorg.
Marfa var hans stora kärlek.
Hennes död är det som motiverar honom att jaga vampyrerna!
Vi förstår, vi behöver ingen scen!
Det är orimligt utan det!
Jag bedömer det. På den här uppsättningen är det jag som bestämmer!
- Jag behöver min motivation! - Edmond!
Nästa gång du säger...
Rör mig inte! Ni gör mig förbannad!
Nästa gång du säger "motivation" kommer jag att strypa dig!
Med mina bara händer!
Jag stack fingret i hans näsa.
Förlåt, jag tänker på Musidora.
Hon var perfekt. Jag känner mig som en billig imitation.
Det finns inget billigt med det du gör, Mira.
Du har det nästan.
Det är inte så det känns.
Släpp loss.
Fokusera inte på steget.
Ja, det är vad jag försöker göra men det känns bara stelt.
Nej, du är ganska nära. Men tappa inte farten.
Ja.
Titta. När du gör den här rörelsen,
måste du sträcka ut dig
och känna din fot vid slutet.
Ja, okej.
Och så kommer du hit
och sträcker ut kroppen väldigt högt, ja.
Och axeln,
och plötsligt, vänder du dig.
- Det är alltid vändningen. - Oroa dig inte.
Det är okej. Oroa dig inte.
Låt oss göra det en gång till bara för att se till att vi får till det.
Kom ihåg, du dansar inte för en publik,
du dansar för kameran.
Visst.
Rörelser som känns bisarra kan se bra ut på filmen.
Skådespeleri är som koreografi. Det måste kännas rätt, det kan inte tvingas fram.
- Låt oss göra det en gång till. Okej. - Okej. Först, ja.
Oj. Där har vi det.
Var kom det där ifrån?
- Jag vet inte. - Verkligen!
- Jag vet inte. - Det handlar...
Det kändes konstigt,
- så jag gjorde det. - Tänder eller något sånt?
Jag kanske tänkte på vampyrer.
Du är galen!
- Jättebra. - Okej.
Du är en av vampyrerna,
men Philippe Guérande räddade ditt liv.
- Eller hur? - Visst.
Och du vill hjälpa honom.
Så jag anmäler mig frivilligt som hans fångvaktare.
Exakt. Och när den stora inkvisitorn kommer in i cellen,
hjälper du Philippe att fånga honom.
Så det är därför jag springer iväg med Philippe?
Exakt.
- Okej. Det var inte klart förut. - Visst var det.
Jag hann inte läsa hela manuset.
Jag är vampyrernas stora inkvisitor.
Nu är det dags att skipa rättvisa.
Släpp mig, släpp mig!
Du kommer att betala för detta!
Vampyrernas hemligheter.
Jag svär, jag kommer att hämnas Marfas död.
Det blir ingen fred
tills det onda nätverket av vampyrer har förstörts.
Den stora vampyren och hans skändliga medbrottslingar
ska betala för sina brott.
Bryt!
Avbrutet.
- Edmond. - Vad?
Jag har sagt till dig en miljon gånger att stanna på din markering.
Måste jag sjunga det för dig?
Om Jules stannar måste jag stanna.
Jag stannade på mitt märke.
- Var är ditt märke? - Här.
Det är inte ditt märke!
Du visade mig den här träbiten.
Jag visade dig aldrig en träbit!
Om du stannar vid den här träbiten blir hela scenen fel!
Rene... Jag tror att han har rätt. Du visade honom den här träbiten.
- Det är det jag säger. - Precis.
Ingen mer träbit! Den är borta!
Vadå, Edmond?
Vad är det som är så roligt? Jag ser att du skrattar.
Varför skrattar du?
Inser du
att du precis förstörde
en mycket komplicerad panorering?
En vacker scen. Magnifikt.
Gör det dig glad?
Nej, jag håller helt med. Inget är roligt.
Jag kommer aldrig att jobba med Rene igen.
Jag trodde att ni var vänner.
Det är dött och begravet.
Har något hänt?
Vi hamnade i ett nytt bråk.
Igen? Vad hände?
Han slog mig i huvudet med sin monitor. Det gör fortfarande ont.
Jösses.
Som tur var fick jag honom att klippa bort Philippes mamma.
Vad handlar det om?
I Feuillades version bor Philippe med sin mamma.
Hon gör örtte åt honom vid läggdags.
Jag tänker inte bli förnedrad på det sättet.
Jag måste gå. Bilen här.
Hejdå.
Ha en bra dag.
Ha tålamod. Du är långt ifrån färdig.
Philippe Guérande dechiffrerar den röda kodboken.
Brotten
Vampyrernas brott finns på dessa sidor.
En förbannelse över den som försöker lära sig dessa onda hemligheter.
Med hjälp av den röda kodboken har Philippe Guérande hittat
vampyrernas lya. Han besöker den under förklädnad.
VAMPYR
Hallå.
- Är du okej? - Ja!
Det måste ha varit en lång resa?
Tre dagar.
Vart var du?
Norr om Finland. Sodankyla.
Så, Gottfried, vad gjorde du i Sodankyla?
De har en filmfestival. Jag var med i juryn.
Aki är en vän till mig.
Varför inte flyga?
Jag flyger inte.
Flygrädsla?
Allt som flyger måste vara av ondska.
Okej.
Du kan bara sitta på bänken om du vill.
Chauffören skulle vara här.
Kan jag lita på dig?
Ja, visst.
Det är svårt att säga.
Jag skäms lite.
Nej, snälla, skäms inte.
- Oroa dig inte! - Jag vet inte hur jag ska säga det...
Ja, men jag har hört mycket. Det är en del av jobbet.
Skäms inte.
Jag ska vara ärlig. Jag har ett missbruksproblem.
Det händer de bästa av oss.
Kokain.
Kokain?
Okej. Och?
Jag såg tulltjänstemän mellan Göteborg och Hamburg och jag...
Jag blev rädd... Jag spolade ner mina gömmor i toaletten.
Det visar sig att de bara var... svenska soldater på permission.
Var försiktig.
Kan vi bara sätta oss, snälla, Gottfried.
Jag vet inte om du någonsin har haft problem med kokain.
Nej, aldrig.
Jag har faktiskt aldrig testat kokain.
- Inte? - Nej.
Tro inte vad de säger.
Det förstör inte hjärnan.
Inte helt.
Men beroendet är hemskt.
Jag har hört att det är överväldigande.
Överväldigande, precis. Ja.
Jag har varit utan kokain i hela 24 timmar.
Toppen.
Det är ditt första steg.
Nu har du ett par dagar kvar på dig att bli ren innan vi börjar filma.
Du kommer att klara dig.
Carla, eller hur? Heter du så?
- Ja. - Carla, jag har aldrig skådespelat ren.
Du måste fixa något åt mig.
Okej.
Annars kastar jag mig ut genom fönstret.
Var försiktig med resväskan, den är lite defekt. Tack.
- Hej. - Hej.
Vi borde ha en reservation för mr von Schack under Mystiska filmer.
Självklart. Låt mig kolla.
Tack.
Kan jag få ditt foto-ID, tack?
- Ett kreditkort för oförutsedda utgifter. - Ja.
Tack så mycket.
Hur kan jag hjälpa dig?
Kan vi prata där borta?
Det här är lite känsligt.
Mr von Schack är en mycket känd skådespelare.
Främst inom teatern, i Tyskland.
Tyvärr, lider han av svindel.
Det är absolut nödvändigt att han får ett rum på bottenvåningen.
- Det är lättare om... - Han måste ha ett rum på bottenvåningen.
Jag var statist på Emily i Paris.
- Deras catering var god. - Gör så stor skillnad.
Du ville prata med mig?
Ja.
- Du måste prata med statisterna. - Om vad?
Du vet mycket väl om vad, jag sa det till dig.
Om de dansar vill de få betalt som dansare.
Ingen koreografi, inga dansare.
Det är en nattklubb.
De kommer att improvisera.
Du behöver inte förklara det för mig,
förklara det för dem.
Gregory, ursäkta mig,
men ingen sa till oss att vi skulle dansa.
Om vi dansar är det inte samma lön.
Vi fick inte heller veta om samtalstiden kl. 06.00.
Ringde du dem klockan 06.00?
Ja.
Det stod på samtalsbladet.
Jag kan inte ta dem alla på en gång.
Jag bad om fler assistenter, du sa nej.
Jag var tvungen att anpassa mig.
Nästa gång, innan du anpassar dig, be om min åsikt.
Jag böjer mig baklänges för att fixa saker för dig.
Jag kämpar hårt för att bespara dig Renes utbrott.
Och allt jag får är kritik, inget beröm?
Låt mig ta itu med Rene!
Vet du hur svårt det är att hitta dessa tidstypiska kläder?
Vet du?
Min vän och före detta assistent, Anissa har dubbla budgeten på en sitcom.
Och hon får sina kläder från en lokal kedja.
Gå och gör sitcoms, om du föredrar det. Vi har diskuterat detta.
Och det kommer vi att göra igen. För jag blir inte rättvist behandlad.
Om jag var en fullständig främling skulle du inte prata med mig så här.
Jag vill bara ha lite respekt.
Lite respekt. Jag vill...
ha lite respekt. Ingen respekterar mig här.
Självklart gör vi det!
Vi diskuterar detta ikväll.
Låt mig bara ta itu med några viktiga frågor först.
Jag är så ledsen för bilderna. Fransk paparazzi.
- Vilka bilder? - En fransk sajt visade en bild
av dig och Regina när ni shoppade.
Vad är det för fel med att shoppa med Regina?
De letar alla efter den nya flickvännen.
Hon är ung, cool, hon passar rollen, det blir en bra story.
Om de vill ha Regina, låt dem få Regina.
Jag minns inte att någon frågade mig.
Du vet att det är en del av jobbet.
Det må vara så, men jag trivs inte med det.
Jag vill inte att folk ska tro att vi dejtar.
Hon har rätt. Det är orättvist mot er båda.
Michelle, jag är van vid det här.
- Det har varit mitt liv i flera år nu. - Åh.
Okej, jag måste gå.
- Hejdå. - Hejdå.
- Är hon klar? - Ja, hon lade precis på. Kom in.
- Oj. Är du okej? - Jösses.
Så, hur känner du dig?
Nervös.
Det här är Irma Vep när hon är som mest ikonisk,
och de vill att jag ska få till det på min första dag.
Du fixar det.
En stor utmaning, dock.
Jag tog bort den svarta slöjan för blusen,
gjorde den mer lik Musidoras.
Originalet var perfekt, så...
Och vad tror du om det lättare tyget till klänningen?
Lättare för koreografin.
Bra.
- Har du något emot om jag röker? - Nej, såklart inte.
Skulle du kunna fixa bältet?
Hoppa.
- Låt oss se. Vad tycker du? - Ja, det är bra.
Jag älskar det.
- Regina, kan du visa mig scenen igen? - Ja.
Jag tror att jag ska ta några bilder till Rene, se till att han gillar det.
Regina, snälla, kan du gå?
Regina!
- Förlåt. - Gå bort.
Tack. Jag älskar det.
Jag älskar dig.
Jag ska visa bilderna för Rene.
Dra för gardinerna
Solen kommer inte att bränna oss
De kommer aldrig att se våra ansikten
Gömd i vår värld
Av kryptiska rum
Hemliga andetag över mitt kött
Natten väntar
Det finns ingen utväg
Blixten bryter igenom den smälta himlen
Under månen stiger mitt rop
Ikväll, nu, det djupa svarta
Vi kommer aldrig tillbaka
Stirra in i elden
För att spegla vår önskan
Ja!
Ja.
Vi har diskuterat detta i flera år.
Jag förstår din fråga. Jag försöker inte undvika det.
Jag har jobbat på det.
Så varför är jag fixerad vid kattdräkter?
Särskilt läder? Tja...
För att vara ärlig så har jag inget svar.
Det kanske inte finns något svar. Om du kan leva med det, varför oroa dig?
Varför...
är mitt sexliv så oroligt?
Jag är säker på att nyckeln finns där.
Hur långt tillbaka går det?
Tja...
Som tonåring,
var jag besatt av Diana Rigg,
skådespelerskan från The Avengers.
Rörde du dig själv när du tänkte på henne?
Det var inte direkt Diana Rigg. Hennes karaktär hette Emma Peel.
Och hon bar kattdräkter och stövlar i läder.
Hade kattdräkten och stövlarna en effekt på dig?
Ja! Ja.
Det fanns scener...
När hon blev bortförd, när hon var bunden...
- Hade du fantasier? - Ja.
Och du onanerade?
Tja...
Jag har stor respekt för Diana Rigg.
Hon dog nyligen.
Jag tyckte att hon var en exceptionell skådespelerska.
Det handlade inte så mycket om Diana Rigg.
Fantasin handlade mer om hennes karaktär.
Och dessa fantasier var grunden för dina autoerotiska aktiviteter.
Ja, precis.
Tack.
Vi kommer att fortsätta med detta ämne nästa vecka.
Jag tycker att det är värt att utforska lite mer.
Ja.
Det är för tungt för en statist att bära hela dagen.
Vi sparar det till kabarén.
Det är sånt här vi behöver mer av.
Hej, hur mår du?
- Kan vi prata? - Visst, två sekunder.
En sådan här tyll är precis vad vi behöver för förgrunden.
- Kan vi prata lite? - Ja, vi kan prata.
- På kontoret. - På kontoret?
Jag är så varm.
Du vet Gottfried von Schack.
Den tyske skådespelaren som spelar Moreno?
Självklart.
Hur som helst, super trevlig kille. Jag hämtade honom på tågstationen.
Han är utmattad. Han kom precis från norra Finland.
Saken är den att förutom sin utmattning är han... utan kokain.
- Ja. - Nej?
- Ja, jag vet. Ja. - Fan!
Ja. På riktigt.
Jag reagerade som du först. Jag tänkte: "Oj."
Men så kom jag ihåg...
att du har kopplingar.
Så du kanske kan hantera...
Du vet, den här saken. Den här situationen.
- Över min döda kropp! - Varför inte?
Det är olagligt och mycket farligt.
- Du gjorde det för Corey. - Visst, men det var gräs.
Alla röker. I värsta fall får man böter. Men det här?
Aldrig.
Om han inte får kokain kommer han inte att spela sin roll.
Det här är ett allvarligt problem, det är ett skämt.
Jag kommer ner om en minut.
Tio gram.
Borde hålla en vecka.
- Det är rent, eller hur? - Så rent det blir.
Lägg det i din pipa och rök.
Jag sa att det inte är för mig.
Ja? Och förra gången?
Förra gången? Ja, det var för mig. För mig och en flickvän.
Som sedan dumpade mig.
Sen, såklart.
Tack för att jag fick åka med dig.
Ja, varsågod.
Det har varit en riktigt jobbig vecka.
Du borde ha mer tålamod.
Du har ingen aning om hur mycket jag har ansträngt mitt tålamod.
Jag tror att Rene har rätt. Jag gillar Philippes mamma, jag saknar henne.
Du borde ta tillbaka henne.
Nej. Om han försöker få tillbaka henne, är jag klar. Jag drar då.
Får jag ställa en fråga?
Vad?
Jag vill inte att det blir pinsamt.
Men du vet, ibland finns det saker på nätet som man inte kan undvika.
Ja, pratar du om Lauries Instagram?
Ja. De där gamla bilderna hon la upp i går kväll.
Ja. Ganska hett. Eller hur?
Jag antar att hon såg paparazzibilden på dig och Regina.
Är du... okej med det?
Nej, det är jag inte, men jag antar att det är en del av jobbet.
En del av att vara känd?
En del av att vilja ha berömmelse.
Man gör en affär när man längtar efter det.
Man får berömmelse och ger en bit av sig själv i utbyte.
- Som vad? - Som pinsamma foton.
Upprörande beteende.
Som att dela ens integritet.
Ja. Kjolen, den kanske borde vara lite tajtare?
Jag har inte fållat den än.
Jag är arg på Laurie men...
Det är verkligheten. Vårt liv.
Och spelen hon vill spela på internet
är det minsta av mina bekymmer.
Hon berömmer Herman. Som om han har förändrat hennes liv.
Jag vet. Äckligt.
Hur var det? Att jobba med honom?
Han är ett proffs.
Han älskar att göra det han gör och han är en bra kille.
Men jag skulle inte betala för att se en film han gjort.
Pratar vi verkligen om Herman nu?
Var det första gången du var med en tjej?
- Ja. - Och det gjorde dig lite förvirrad.
Jag antar det.
Är du klar? De väntar på dig på inspelningen.
Förlåt, jag hade ingen aning om att ni väntade.
Zoe, sa du det inte till henne?
Jag jobbar inte under press.
Seriöst? Hon var färdigt sminkad för en timme sedan.
Jag kommer inte att skynda på mitt arbete för att passa er småbyråkrati.
Vad menar du med "småbyråkrati"?
Vetenskapligt uträknade telefontider, stela scheman.
Ledsen, men jag jobbar inte så.
Inspiration kan inte schemaläggas.
Fråga vilken artist som helst.
Om du inte har något emot det så diskuterar vi det här senare.
Vi är väldigt sena. Fattar du inte det?
Ni behöver inte bråka. Vi gjorde ett bra jobb. Jag är... nöjd.
Nu går vi.
Vad börjar vi med?
Irma Vep har anställts som husa hos Philippe Guérande
och hon vill få tillbaka den röda kodboken.
- Visst. - Jag menade den stora inkvisitorns kodbok,
med vampyrernas alla hemligheter.
Jag har aldrig förstått det.
Varför skulle vampyrerna vara så dumma att de skriver ner alla hemligheter
- i en anteckningsbok? - Jag har ingen aning.
Förlåt för att du fick vänta.
Inga problem. Vi hade saker att finjustera.
Så det här är Philippes sovrum och du kommer att öppna det här fönstret. Kolla.
Och här kommer du att släppa in vampyren. Och...
Och vampyren kommer att söka på sitt skrivbord efter den röda kodboken.
Kan jag fråga dig en sak?
- Jag är här för att hjälpa. - Ja, jag behöver bara lite...
klargörande. Vill du ha kaffe?
- Ja. - Okej, kom.
Så om jag vore en vampyr...
Vet jag inte om jag skulle skriva ner alla mina hemligheter.
Eller förvara dem i ett kassaskåp.
Vad gör du med dina lösenord?
Jag skriver ner dem.
Så är de i ett kassaskåp?
Vem har ett kassaskåp? Åh...
- Ser du? - Jag vet. Okej. Jag förstår din poäng.
Så...
Så, förstår jag rätt?
Hon ska förgifta Philippes örtte med lugnande medel...
Ja. Tja,
han kommer att vara i djup sömn när vampyrerna kommer in.
Ja, och då kommer hon att stjäla den röda anteckningsboken...
- Röda kodboken. - Röda kodboken. Ja.
Hela planen beror på att Philippe dricker örtte innan han somnar.
- Det är hans vana. - Detox?
- De... - Nej, det var ett skämt. Förlåt.
Okej, så vem anlitade Irma Vep att bli hans hembiträde?
Det gjorde faktiskt hans mamma.
Är hon fortfarande med i filmen? Jag trodde att du skulle ta bort henne.
Jag lovade Edmond det för att få tyst på honom.
Men sanningen är att jag behöll henne.
Så Philippe bor med sin mamma. Häftigt.
- Och hon är här. Kom. - Ja.
Marie-Rose. Marie...
Marie-Rose, jag vill presentera dig för Mira Harberg.
Så trevligt att träffa dig.
Marie-Rose Germonis är en grande dame på den franska scenen.
S'il vous plait. Vi är redo att filma.
- Okej. Vi också. Vi ses senare. - Vi ses om en stund.
Vi ses senare. Hejdå.
Vi filmar! Positioner, tack!
Är Edmond medveten om att Philippes mamma är tillbaka?
Jag har inte berättat för honom än. Det är en slags överraskning.
- Kan inte vänta med att se hans reaktion. - Jag antar att han måste anpassa sig.
Ursäkta mig.
Rulla kameran.
- Det här är giftet. - Åh.
Rullar.
När du vill, Rene.
Är... är du redo?
Tagning!
Bryt!
Vi har brutit.
Det är inte rätt, det är...
Det finns en viss förbättring, men...
Vi kommer lite närmare.
Mira, kan du göra det lite mer verkligt?
Men hon vet att det är tomma skott. Hon laddade om den själv.
Ja, men hon borde ändå göra ett bättre jobb att låtsas.
Jag tyckte att jag gjorde ett bra jobb.
Det var falskt. Sättet du klev över räcket,
det finns ingen känsla av fara.
Ny tagning, tack.
Vilken typ av journalist är Philippe, som är redo att döda två obeväpnade tjuvar?
Det är självförsvar. Du försökte förgifta mig.
- Ja, ingen jury skulle någonsin köpa det. - Kanske, inte idag
men vi är i 1916.
Ja, men vår publik är ett sekel senare.
Oroa dig inte! De kommer att fatta det.
Det är Feuillades galna handling.
Okej.
Jag håller med Mira. De kommer aldrig att köpa det.
Lyssna...
De är inte idioter i publiken.
Är jag det?
Det var inte det jag menade, Edmond. Nu kör vi.
Jag hörde att du satte in Philippes moder i manuset igen.
Det är sant.
Utan att berätta för mig.
Det stämmer.
Hon anställer Irma Vep som hembiträde?
Ja.
Löjligt. Min karaktär kommer att se tråkig ut igen.
Nej. Edmond...
Lita på mig.
Lita på mig!
- Vilket val har jag? - Kör.
Tagning!
Tack. Positioner, tack.
KOMMER SNART
DÖD MANS FLYKT
Undertexter: Julia Norlander