EN NETFLIX-SERIE
INTIMITET
KAPITEL 7 I MORGEN
Skat.
-Hvorfor skriver du ikke tilbage? -Hvor fanden postede du videoerne?
Uh.
-Hvor er de? -Det ved jeg ikke.
"Xabi,
åh ja! Xabi…"
Alicia.
Bizen Goikoetxea kom til politistationen i går aftes.
Jeg fik nogle navne.
Alle tiders.
Du har bekæmpet en hel fabrik.
Din søster ville have været stolt.
Mange tak, Alicia.
Jeg kan nu undersøge alles telefoner.
Nogle har nok slettet dem, men mange har ikke.
-Sagde han ikke, hvem han fik dem af? -Nej, men det finder jeg ud af.
Jeg bad også om listen over opkald fra Anes telefon igen.
Jeg finder Jons efternavn. Det lover jeg.
-Det gør du bestemt. -Farvel så længe.
Jeg holder dig opdateret.
Farvel så længe. Tak.
Institutioner
skal forpligtes til at påtage sig plejebyrden,
og fremme reelle og effektive tiltag til at forene arbejds- og privatliv.
Ved at benægte det, opnår vi ikke uafhængighed.
Vi fastholder disse byrder.
Tak, fordi du kom, og for ikke at bære nag.
Bære nag?
Jeg tilbød dig støtte, og du ombestemte dig.
Jeg mindes vores samtale hver dag.
Det tror jeg på.
Alliance-alarm. Gorka.
Godmorgen.
Kan I alle høre mig?
-Film, jeg har noget at sige. -Han tør ikke.
Som I ved,
har jeg arbejdet hårdt for byen i årevis,
og endelig er dette arbejde blevet belønnet.
Jeg er meget beæret over at kunne meddele jer,
at mit parti har besluttet at overveje mit kandidatur
til kommunalvalget i næste måned.
Tak.
"Partiet har besluttet"?
Han har lært det af mig. Hvad nu?
Det er nok et nyhedsmedie. Vær iskold.
Det er min datters skole.
Ja?
Hvad mener du?
Hvorfor skiftede hun ikke skole?
Hun skulle lære, hvad frustration er.
Hun er i live, Alfredo.
Hun bliver frustreret hver dag. Stop med de forpulede belæringer.
Se, hvor vi er, fordi vi ikke har gjort det.
Det er sket før, og vi gjorde intet.
Mener du, det er en engangsforeteelse igen?
En dårlig dag? En fyr er kommet på hospitalet!
Vi ved ikke, hvad der er sket.
Du antager, at vores datter er sindssyg.
Malen, hun slog dig.
Hun sparkede dig på gulvet. Hendes egen mor.
Men du tilbragte hele dagen på rådhuset,
og du lod som om, at alt var godt, ikke sandt?
Har jeg ødelagt mit hjem på grund af ambitioner?
Virkelig, Alfredo?
Hvad ved jeg.
Du kunne have givet hende tusindvis af lektioner, mens jeg var væk.
Men hvad gjorde du?
Du bekymrede dig om dit sårede ego.
Malen.
Jeg ved ikke, hvor jeg står.
At synge.
Og være omsorgsfuld. Halvdelen af menneskeheden gør det.
Det er da ikke så svært.
Men bare rolig, min karriere er allerede ved at gå i vasken.
Du vil kunne lide mig igen.
Hallo?
Ja, vi er på vej.
Leire.
Dine forældre er på vej.
Stop! De er bare bekymrede for dig.
-De er gode mennesker. -Men det er jeg ikke!
-Hvad skete der? -Det var mit skide hoved.
Alt er herinde.
Hvad er "alt"?
Videoerne.
Hvad mener du med videoer? Af dig?
Hvad skete der?
Jeg smadrede min eks.
Fordi jeg er paranoid. Jeg er ikke normal!
-Jeg er skør. -Du er ikke skør, Leire.
Hvad med din mor og min søster? Du ved godt, det sker, ikke?
Det er anden gang.
Jeg burde spærres inde.
Hvad mener du med to gange?
Jeg slog min mor.
Min mor?
Jeg ved ikke hvorfor, det er noget der altid er her.
Det forsvandt kun, da jeg trænede, og med Xabi er det,
som at have en motor, der kører indeni og kvæler mig.
Skat, du skal snakke om det og få det ud.
Jeg skal bare dø.
Leire,
hør på mig.
Hør på mig. Det må du ikke sige, okay?
De mennesker, der elsker dig, vil forstå det.
Du tror måske ikke på det, men de har brug for dig.
De har brug for dig, som de har for at ånde.
Intet af det, du har gjort, er slemt nok til at give op, okay?
Du er ikke fortabt.
Du er mere end det, Leire.
Du er smuk,
og du gør og vil gøre smukke ting.
Og du vil blive elsket, og du vil elske.
Og du vil være glad for, at du stadig er her.
Kom her.
Se, din mor.
Skat…
Hun havde intet fortalt mig.
Jeg troede, at det sluttede mere eller mindre godt med Xabi.
Hun fortalte mig også det med dig.
Jeg ved ikke, hvad der sker.
I det mindste kan du hjælpe hende.
Og lide ved hendes side.
Du ved ikke, hvor heldig du er.
-Tak for alt. -Tak.
-Farvel. -Farvel.
Lad os tage til politistationen.
POLITI
Tak, fordi du vil se mig.
Politiinspektør Alicia Vazquez.
Politiinspektør.
-En fornøjelse. -Hej.
Skal vi tage en kop kaffe?
Jeg går lige til sagen.
Jeg efterforsker Cesar Barretxegurens død.
Hvor kan livet være uretfærdigt til tider.
Ved du, om han havde økonomiske problemer?
I har handlet med hinanden, ikke?
Vi kendte hinanden. Vi blev næsten forretningspartnere.
-Jeg ved, at Cesar kontaktede dig. -Han inviterede os til sit firma.
Han ville vel mødes med os, for at friste os til at investere.
Hvordan gik det?
Ikke så godt.
Medlidenhed hjælper aldrig.
-Fortalte han jer om sin gæld? -Vi fik det ud af ham.
Men her i byen ved alle alt.
-Man kunne se, han var desperat. -Så Cesar gik tomhændet.
Hans far havde altid hjulpet, men han var træt af at redde ham.
Du kender vel hans far godt.
Han er kollega i Iværksætterkonferencen.
Skibets kaptajn.
Peio er ikke nem. Vi har kendt hinanden hele livet.
Siden det, der skete med hans kone, er han blevet introvert.
Han har kun bekendte, højst.
Var I ikke i nyhederne forleden?
Om det med borgmesteren.
Vi brændte Zubiri af.
Erhvervsdrivende har også ret til at strejke, ikke sandt?
I blev sikkert beskyldt for sexisme.
Ja.
Som altid.
Nul mandschauvinisme. Jeg har tre døtre, men nu er alt stødende.
Jeg hilser ikke engang på kvinder med kindkys nu.
Folk er for nærtagende.
Jeg har altid sagt, at de er Guds største gave.
Fr. Zubiri?
Kvinder generelt.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
De klager også, hvis vi forklarer det, så…
Så hvor var vi?
Ja?
JON ALDAOLA ABAJ…
Tak.
POLITI SØGER
INTET STRAFFEREGISTER
Hvor er det godt. Endelig.
De skal stadig fange ham.
Det gør de.
Jeg troede, det ville gøre mig gladere.
Jeg har ondt i kroppen af lyst til at omfavne hende.
Det fik Leire gavn af.
Skal jeg blive missionær?
-Jeg ville komme mig på en anden måde. -Hvilken?
Jeg vil ikke dø alene.
-Det er vel ikke så underligt. -Nej.
Du ved, at jeg har ledt efter en kæreste til dig.
-Ingen af dem ringede tilbage. -Fordi du beklagede dig hele aftenen.
Det sagde de. Jeg troede ikke, du kunne lide dem.
Jeg kunne ikke lide dem. Men jeg anstrengte mig heller ikke.
Hvad med cumbia-fyren?
-Han er okay, men bare som en ven. -Hvad mere vil du have?
Det alle vil.
Tal for dig selv. Jeg vil bare have en øl til.
-Har skolen ikke ringet? -Jo.
For lidt siden.
Og?
Hvad tror du? Du er i høj grad bortvist.
-Ved farmor det? -Ja, men bare rolig.
Hun har besluttet, at det er din mors skyld.
Og lidt min.
Og lidt for ikke at spise kylling.
Hun fandt en kæreste til far.
Hun er sød.
Men det var ikke et match.
Dating er afskyeligt.
Man skal sælge en motorcykel, som man ved er i stykker.
Og de prøver også på at sælge en til dig.
Hvis det går galt, føler man sig som en sæk lort.
Men går det godt, er det næsten værre, for den anden person
kunne du egentlig ikke lide,
men vi kom jo for at lege, ikke?
Om morgenen er det som om man blev kidnappet.
"Hvor er jeg? Hvorfor gør alting ondt?"
Og nogle gange filmer de dig.
Vi har en vinder.
Hun vil blive her.
Er det i orden?
Ja.
Jeg går. Hvis der sker noget, så sig til.
Jeg kommer i morgen tidlig.
Jeg skal til et officielt arrangement i morgen, som måske er noget for dig.
Du og jeg arm i arm?
Min mor har måske fundet en anden kandidat til mig.
Vi skal i operaen.
Nej. Er det rigtigt?
Bare for at se folks ansigter ville det være det værd.
Men ikke kun for det.
Hør.
Hvad?
Skal jeg stoppe?
Jeg ved ikke, hvad der sker.
Bare rolig.
Det er okay.
Bliv her.
Selvfølgelig.
Hør,
hun mødte ikke engang ind i dag.
Hun er kaput.
Det var også på tide.
Peio, denne by kommer til at skylde dig meget.
Jeg har en liste i tankerne, for ikke at sætte fjenden på hjemmebanen.
I dette tilfælde den kvindelige fjende.
Eller den mandlige fjende.
Vi må fortælle, hvad vi ved.
Og hvad ved vi?
Den aften, jeg tog hjemmefra,
fandt jeg en telefon i Cesars taske.
Der var kun ét nummer.
Jeg troede, den var til at tale med hende, Malen.
Jeg ringede til det.
For at
råbe ad på hende eller fornærme hende.
En mand svarede.
-Hvem var det? -Det ved jeg ikke.
Hvad sagde han?
Han troede, det var Cesar, der ringede.
Han spurgte mig:
"Fik du ikke nok?"
Peio,
vi må tage telefonen til politiet.
For så fanger de måske den skiderik, der gjorde det.
Han dræbte ham.
Og nu er vi hans medskyldige.
Vil det få ham tilbage?
Nej.
Vil det fjerne vores skyld?
Nej.
Hvorfor så?
For at sørge i fred.
Fr. Zubiri?
-Hej. -Hej.
De fortalte mig om din datter på politistationen. Hvordan har hun det?
-Jeg vidste ikke, om jeg skulle ringe. -Bare rolig, hun har det fint.
-Alt taget i betragtning. -Det gør mig ondt.
-Jeg kan nok ikke gøre så meget. -Det ved jeg.
Hvordan går min sag?
De mistænkte er kloner.
De er glade for at have mødt hinanden, de er sexister
og alle tre ville elske at få dig af vejen.
Spurgte du dem direkte om mig?
Nej, det var ikke nødvendigt. Jeg kan også sige halve sandheder.
Om Barretxeguren-familien holder de stadig tæt.
Men Cesars bank fortalte mig, at han for to måneder siden indbetalte
en halv million euro over to gange.
Gælden absorberede det hele, men der var stadig et stort minus.
Så han skulle bruge flere penge.
Den dårlige nyhed er, at indbetalingen var kontant.
Uden at efterlade spor.
Præcis. Men hvor mange kender du, der kan betale det beløb?
Jeg tror, vi er på rette spor.
Fortæl mig alt, hvad du finder ud af.
Selvfølgelig.
Tak, Alicia.
Godmorgen.
-Jeg er midt i en jobsamtale. -Det er kort.
Politiinspektør Alicia Vazquez.
Jeg leder efter Jon Aldaola.
Min bror bor her ikke længere.
Din bror mistænkes for at have delt
private billeder af en af hans kærester.
Hvilken kæreste?
Ane Uribe. Ved du, at hun begik selvmord?
Jeg holder fri i dag.
Igen?
Leire har brug for mig.
Hun har sin far, som ikke er borgmester.
Gorka føler sig stærk, Malen.
Siden videoen blev lækket,
sover jeg næppe.
I løbet af dagen lader jeg som om intet påvirker mig.
Hverken blikkene, beskederne, vittighederne
eller at min familie er ødelagt.
Men det påvirker mig.
Om natten kan jeg ikke trække vejret.
Min datter blev næsten skør, fordi de ville gøre det samme mod hende.
Hun følte sig forsvarsløs.
Ved du hvorfor?
Fordi jeg ikke forsvarede mig selv.
Jeg adlød dig ikke, jeg var enig.
Jeg troede at ignorere dem ville gøre mig mere fri,
men det giver bare dem mere frihed.
Malen,
hvordan kan det give dig frihed at miste dit job?
Du kan ikke anmelde det.
Jeg ved, hvem din elsker var.
Må han hvile i fred.
Du vidste det,
og tog mig med til begravelsen?
Jeg indså det der.
Du var nem at læse.
Hvorfor sagde du det ikke før?
Jeg ville bare, at du glemte det.
Det er sjovt, at du kan være så uskyldig.
Jeg går.
Jeg må arbejde for at holde dine chancer åbne.
Jeg har ikke kunnet stoppe efterforskningen på eget initiativ.
Offentliggørelsen om kandidaturet er om et par dage.
Der sker ikke fremskridt så hurtigt.
Og forhåbentlig glemmer de det.
Dette er din sidste fridag.
TIL SALG
Jon Aldaola? Stop!
Stands!
Jeg har ikke gjort noget.
Vend dig om.
-Hvad sker der? -Vend dig om.
Mod lastbilen.
I henhold til disse oplysninger, blev mange medlemmer af Bilbaos byråd
vaccineret uger før den baskiske regering og centralregeringen godkendte det.
Ser du? Gorka, den lille Machiavelli.
Han er bare sulten.
Mens Malen passer på sin rede.
Oplysningerne involverer borgmesteren Txema Lezcano. Ydermere har otte…
Han har virkelig forrådt sin far.
Malen var ikke vaccineret og truede med at røbe det.
Men han gjorde det. Sikke en skid!
Malen havde kun én mulighed, da videoen kom ud.
At være perfekt. Og gæt hvad.
Skal du til talkshows igen?
Du var god til det.
Jeg var bange for den skide virus.
Hvad var der sket med Bilbao, hvis jeg var blevet syg?
Selvfølgelig.
Gorka ville ikke vaccineres, fordi han var bange.
Han tror på alt, hvad han ser på telefonen.
-Men jeg ved, at han gik efter Malen. -Ikke kun hende.
Han ville ødelægge din prestige.
Mit hoved fejler intet.
Jeg ved, at du er kommet for at redde din pige.
Jeg har prøvet at lade hende falde.
På en måde fortjener hun det.
Men jeg kan ikke.
Følelser, Miren?
Jeg tror på hende.
Det er klart.
Du har givet dine ambitioner videre til hende, som en datter.
Måske.
Hun er som dig.
Især efter det, der skete.
Det var noget andet.
Du har bestemt noget til at ødelægge Gorka den skiderik.
Hvad er der?
Lezcano gav mig noget til at ødelægge Gorka.
"Den Gode Fe er tilbage".
Hvad da?
Han er fast kunde hos et escortbureau.
-Har Lezcano fortalt dig det? -Ja.
En anden kunde fortalte ham det. En konstruktør.
Lad os se.
Hver torsdag stempler Gorka ind fra klokken 22 til klokken tre om natten.
Vi kunne nemt få ham fotograferet,
selv indenfor, hvis journalisten leger kunde.
Vi ville ikke identificere os, når vi giver dem tippet.
Det er så saftigt, at journalisten er ligeglad.
-Men han er gift med børn. -Fortjener han det?
-Vi kan ikke gøre det mod ham. -Sammenlign ikke. Selvfølgelig kan vi det.
Prostitution er meget mere end et personligt anliggende.
Du er jo en abolitionist.
-Vil du have en horebuk her? -Nej.
Men vi bruger den ikke.
Malen, lige nu er det den eneste mulighed vi har for at komme foran ham.
Arbejdsgiverne er på hans side,
og med vaccinationerne tog han det trumfkort fra dig.
De vil vælge ham.
Malen.
Hvis du gemte dig, ved du godt, at Ane er død, ikke sandt?
Jeg gemte mig ikke.
Okay. Helt sikkert.
Hvordan har du det med hendes død?
Det gør mig trist.
Det gør dig trist.
"Må hun hvile i fred" og alt det der er ikke noget du bruger.
-Jeg blander mig ikke i andres valg. -Det glemte du vist, da hun afviste dig.
Hvad mener du?
Du hader virkelig, når du er undværlig.
Hvorfor er de altid kællinger over for dig?
Nej, Jon.
Beklager, men de opfører sig ikke som kællinger.
De løber fra dig for at beskytte sig selv. Fordi du er som gift.
Jeg vil have en anden.
Hvis du ikke var giftig men kiggede indad,
erkendte dit eget lort og opførte dig bedre,
så er det muligt, kun muligt, at en bliver hos dig.
Er det her en skide psykologbehandling?
Gid det var så vel.
Jeg kunne vise dig beviserne og sende dig i fængsel.
Jeg spilder min tid på dig, for om et år er du fri.
Du har 12 måneder til at tænke over, hvordan resten af dit liv skal være.
Hvad mener du, fængsel?
Du har ikke vist mig beviserne, fordi du ikke har dem.
Og hvad så?
Jeg har også vidneudsagnet fra en psykolog,
som Ane fortalte, du var skyld i lækagen.
Ane ringede til dig dagen efter hendes nøgenbillede dukkede op på fabrikken.
Ane havde ikke mit nummer.
Nej, ikke dit nuværende. Det andet, det du deaktiverede.
Jeg har din mobil.
Og nogle kolleger gennemsøgte din brors hus og garagen.
De fandt din computer.
Fortæl mig nu, hvem du sendte den til på fabrikken.
Jeg sendte ikke noget til fabrikken.
Du skal huske én ting, hvis du har glemt det.
Det er ikke dig, der er offeret.
Det var det.
Bedre end ingenting, ikke?
Jeg gad godt konfrontere ham.
Det ved jeg.
Jeg gad godt smadre hans ansigt.
Men for hvad?
Sådan er det, Kepa. Det bliver et grimt sår.
Fortsætter du?
Undskyld.
Har du planer senere?
Jeg ville læse.
Jeg har ikke åbnet en bog, siden Ane døde.
-Sikke da en sjov plan. -Ja.
Virkelig sjov.
Kom nu!
-Jeg sagde nej. -Kom nu.
-Jeg lovede dem, at du ville gøre det. -Hvorfor gjorde du det?
-Bego. -Vær ikke kedelig!
Jeg er ikke kedelig, jeg er rolig.
-Har du aldrig prøvet en? -Nej, det appellerer ikke til mig.
-Kedelig! -Kedelig!
-Kedelig. -Kedelig.
Det er bare et spil. Det er sjovt.
-Vi kan ikke opmuntre dig, så prøv. -Nej.
-Ane hoppede på den. -Ja.
Helt ærligt.
Kom nu, prøv det.
-Jubi! -Jubi!
Godt gået.
Som havde du ikke lavet andet hele livet.
Mit navn var Ane Uribe.
177 cm høj, brune øjne,
fire fyldninger.
Jeg havde mæslinger som barn.
Jeg brækkede min arm under skøjteløb.
Jeg var en god elev,
men jeg blev ofte distraheret.
Jeg ville være biolog,
og lære hvordan alt fungerer.
For at forstå.
Men jeg forlod gymnasiet midtvejs.
Jeg fik et nemt job.
Og fik aldrig forstået det.
Selvom jeg aldrig tog langt væk, ville jeg gerne have gjort det.
Jeg så dokumentarfilm og tænkte:
"Hvad laver jeg her?"
Så fandt jeg på undskyldninger: penge, tid…
Sådan er det med frygt.
Mine vittigheder var elendige.
Det var min charme.
Jeg var kilden.
Meget.
Jeg græd når jeg så videoer af børn, der hørte for første gang.
Jeg ville have været en god mor.
Måske.
Jeg så dets ansigt for mig af og til.
-Hej, Leire. -Hej.
Jeg hedder Olaia.
Sid ned.
SKRÆDDER - OSKAR LOPEZ ILEAÑA EFTER AFTALE
Hej, jeg vil gerne snakke med Koldo.
Tak.
-Hej. -Godmorgen.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg hedder Alicia. Jeg er politibetjent.
På politistationen fortalte de mig, hvor jeg kunne finde dig.
Jeg ved, du fangede dem, der bankede mig.
-Tak. -Ingen årsag.
Det er sært at se dig klædt sådan.
Det er et kostume som så mange andre.
Og det gør mit liv lettere.
Sikke en skam.
Du kan få min TikTok. Der er jeg mig selv.
Du bør vise dig, som du er.
Jeg ved, at du prøver på at være flink, men du forstår det ikke.
Jeg er lesbisk.
Der skete noget lignende for mig for længe siden.
Før var tingene værre, end de er nu, men
der er stadig meget had.
Tro dem ikke. Slug ikke det had.
Det er vigtigt at stå op for sig selv og ikke bøje hovedet.
Du har ret til alt.
Du skal ikke leve halvt.
Lyt til mig.
Jeg ved, hvad jeg taler om.
Jeg vil anmelde det.
Tekster af: Kathrine Bastías-Bech