СЕРІАЛ NETFLIX
ЧАСТИНА 7 ЗАВТРА
Мала.
-Не відповідаєш на повідомлення? -Де ти запостив відео?
Ага!
-Де воно? -Не знаю.
«Хабі…»
«Ой! Хабі…»
Алісія.
Бісен Гойкоечеа прийшов у відділок.
Дав мені імена.
Чудово.
Ви збороли цілу фабрику, Беґоньє.
Ваша сестра пишалася б вами.
Красно дякую, Алісіє.
Я зможу заглянути в телефон кожного.
Розумніші вже все видалили, але багато хто — ні.
-Він сказав, хто надіслав йому знімки? -Ні, але я дізнаюся.
Я також розберуся зі списком дзвінків на телефоні Ане.
Я знайду прізвище Йона. Обіцяю.
-Не сумніваюся. -До зв'язку, Беґоньє.
-Триматиму тебе в курсі. -До зв'язку, Алісіє.
Дякую.
Установи
повинні взяти на себе зобов'язання з догляду
й запровадити реальні дієві заходи, щоб збалансувати час на роботу і сім'ю.
Заперечуючи це, ми не здобуваємо незалежність.
Ми закріплюємо ці тягарі.
-Дякую, що прийшла й не тримаєш образи. -Образи?
Я запропонувала тобі підтримку, а ти передумала.
Я згадую нашу розмову щодня.
Вірю.
Обережно, союзник. Ґорка.
Доброго ранку.
Чи всі мене чують?
-Починайте зйомку, я маю дещо сказати. -Він не наважиться.
Що ж, як ви знаєте,
я роками дуже багато працював на це місто,
і нарешті моя робота отримала визнання.
Для мене велика честь повідомити,
що партія, до якої я належу, вирішила розглянути мою кандидатуру
на муніципальні вибори наступного місяця.
Дякую.
«Партія вирішила»?
Він навчився цього в мене. І що тепер?
Мабуть, це журналісти. Будь незворушна.
Це школа моєї доньки.
Так?
Що ви маєте на увазі?
Чому їй не можна змінити школу?
Я хотів, щоб вона дізналася, що таке розчарування.
Вона жива, Альфредо.
Вона розчаровується щодня. Досить клятих застарілих уроків.
Дивися, до чого ми без них дійшли.
Таке вже траплялося, і ми нічого не робили.
По-твоєму, це теж одиничний випадок? Поганий день? Клятий хлопець у лікарні!
Але ми не знаємо, що сталося. А ти вважаєш, що донька хвора.
Мален, вона тебе вдарила.
Штовхнула тебе на підлогу. Свою матір.
Але ти проводила цілі довбані дні в мерії,
і тобі зручно було думати, що все гаразд, так?
Я зруйнувала свій дім через амбіції?
Так, Альфредо?
Не знаю.
Ти міг дати їй тисячі уроків, поки мене не було.
А ти що зробив?
Хвилюєшся через своє забите его.
Мален.
Я не знаю, що маю робити.
Співати.
І доглядати за іншими. Половина людства це робить.
Це не так складно.
Втім, не хвилюйся: моя кар'єра вже зливається в унітаз.
Я тобі ще й знову сподобаюся.
Алло?
Так, ми їдемо.
Лейре.
Твої батьки скоро будуть.
Гей! Вони просто хвилюються за тебе.
-Вони хороші люди. -Але я — ні!
-Що сталося? -Сталася моя клята голова.
Все це тут.
Що «все»?
Відео.
Тобто відео? Яке? З тобою?
Що сталося?
Я вмазала колишньому.
Бо я параноїк. Я ненормальна!
-Скажена збіса! -Ти не скажена, Лейре.
А як же твоя мама, моя сестра? Ти ж знаєш, що таке буває, так?
Це вже вдруге.
Мені місце за ґратами.
Тобто вдруге?
Я вдарила маму.
Мою маму!
Не знаю, чому ця штука завжди тут.
Вона зникала, лише коли я тренувалася, а з Хабі…
наче запускалася бісова машина й душила мене.
Люба, тобі треба поговорити, випустити пару.
Мені треба просто померти.
Лейре…
Послухай.
Послухай, не кажи так, добре?
Ті, хто тебе люблять, усе зрозуміють.
Можеш не вірити, але ти їм потрібна.
Ти потрібна їм, як повітря.
Ти не зробила нічого настільки страшного, щоб лишитися без майбутнього.
Ти не приречена.
Ти — не лише це, Лейре.
Ти прекрасна,
і ти робиш і робитимеш прекрасні речі.
Тебе любитимуть, і ти любитимеш.
І радітимеш, що досі тут.
Іди сюди.
Диви, ось мама.
Люба…
Вона нічого мені не казала.
Я думала, вони з Хабі розійшлися більш-менш добре.
Вона ще сказала, що було з тобою.
Не знаю, як так вийшло.
Принаймні, ти можеш їй допомогти.
І переживати разом із нею.
Ти не знаєш, як тобі пощастило.
-Дякую за все. -Дякую.
-Бувай. -Бувай.
Ми йдемо в поліцію?
ПОЛІЦІЯ
Дякую, що відгукнулися.
Інспекторка Алісія Васкес.
Інспекторко.
-Дуже приємно. -Вітаю.
Як щодо кави?
Перейду до справи.
Я розслідую смерть Сесара Барречегурена.
Життя буває тим іще стервом, так?
Знаєте, чи були в нього фінансові труднощі?
Ви ж вели з ним справи, так?
Ми були знайомі, так. Майже стали партнерами.
-Я знаю, що Сесар з вами зв'язувався. -Він запросив нас до своєї компанії.
Гадаю, він зібрав нас трьох, щоб зрештою спокусити нас вкласти гроші.
І як усе пройшло?
Трохи сумно.
Співчуття не допомагає. Ніколи.
-Він казав про свій борг? -Ми витягли це з нього.
Хоча в цьому місті все як на долоні.
-Видно, що він був у відчаї. -Тож Сесар пішов ні з чим.
Батько завжди йому допомагав, але вже втомився його витягувати.
Гадаю, батька ви добре знаєте.
Він член Конференції підприємців.
Капітан корабля.
Пейо собі на умі. Ми знаємо один одного все життя.
Після того, що сталося з його дружиною, він замкнувся, і…
мав хіба що знайомих.
Хіба ви тоді не були в новинах?
Про меркиню.
Сидячий страйк у стилі Субірі.
Підприємці теж мають право страйкувати, так?
Вас, певно, звинуватили в сексизмі.
Так.
Завжди те саме.
Нуль мачізму. У мене три доньки, але зараз будь-що образливо.
Я навіть не цілую жінок при зустрічі.
Люди надто чутливі.
Я завжди казав, що це найбільший дар.
Пані Субірі?
Жінки як такі.
Не впевнена, що розумію вас.
Вони також скаржаться, коли ми пояснюємо, тож…
Про що й мова.
Так?
ЙОН АЛЬДАОЛА АБАХ…
Дякую.
ПОЛІЦІЯ ПОШУК
СУДИМОСТЕЙ НЕМАЄ
Чудово, Беґо, нарешті.
Їм ще треба його спіймати.
Спіймають.
Думала, це зробить мене щасливішою.
Тіло болить від бажання обійняти її.
Ну, Лейре це бажання було на користь.
Хочеш, щоб я стала місіонеркою?
-Я хотіла зцілитися іншим шляхом. -Яким?
Знайти когось, аби не померти на самоті.
-Це ж не дивно, правда? -Ні.
Ти ж знаєш, я намагалася знайти тобі хлопця.
-Ніхто з тих хлопців не передзвонив. -Бо ти жалілася всю ніч, Беґо.
Так вони мені казали. Думала, вони тобі не подобалися.
Не подобалися. Але я теж не дуже старалася.
А танцюрист кумбії?
-Він нічого, але лише для потрахатися. -Чого ж ти ще хочеш?
Того, що й усі.
Говори за себе. Я лише хочу ще пива.
-Зі школи не дзвонили? -Так.
Нещодавно.
І що?
А як думаєш? Вигнали, ще й як.
-Бабуся знає? -Так, але не хвилюйся.
Бабуся вважає, що винна твоя мама.
І трохи я.
І трохи те, що не їси курку.
Вона знайшла дівчину для тата.
Вона мила.
Але пари не вийшло.
Побачення — відстій.
Спроба продати мотоцикл, який зламаний, і ти це знаєш…
І розумієш, що тобі теж продають такий.
Якщо щось іде не так, почуваєшся, як шматок лайна.
Та якщо все добре — це чи не гірше, бо та людина
тобі насправді не до вподоби, але…
ми ж просто граємо, ні?
А вранці відчуття, ніби тебе викрали.
«Де я? Чому все болить?»
А іноді тебе ще й знімають.
У нас є переможець.
Вона хоче лишитися.
Ти не проти?
Добре.
Я піду. Якщо що, дай знати.
Зранку відразу приїду.
У мене завтра офіційний захід, може тебе зацікавить.
Ми з тобою разом?
Може, мама знайшла мені іншу претендентку.
Це опера.
Та ну. Справді?
Це варте хоча б того, щоб побачити обличчя людей.
І не лише цього.
Гей.
Що?
Мені припинити?
Не знаю, що зі мною.
Не хвилюйся.
Все гаразд.
Залишайся.
Звісно.
Слухай,
вона сьогодні навіть не була на роботі.
Їй капут.
Настав час, еге?
Пейо, місто буде перед тобою в боргу.
Слухай, у мене в голові список, і можна… Справа не в тому, чи вести ворога в дім…
Або ворогиню, в нашому випадку.
Та хоч би й чоловіка.
Треба розповісти те, що знаємо.
І що ми знаємо?
Того вечора, коли пішла з дому,
я знайшла телефон у сумці Сесара.
Там був лише один номер.
Я подумала, це для розмов із нею, з Мален.
І набрала його.
Щоб…
покричати на неї чи образити.
Але відповів чоловік.
-Хто він? -Не знаю.
Що він сказав?
Він думав, що телефонує Сесар.
І спитав мене:
«Тобі не досить?»
Пейо,
треба віднести телефон у поліцію.
Щоб вони змогли спіймати сучого сина, який це зробив.
Він убив його.
А тепер ми — його спільники.
І це його поверне?
Ні.
Це зніме нашу провину?
Ні.
Навіщо ж тоді?
Щоб спокійно горювати.
Пані Субірі?
-Вітаю. -Вітаю.
У відділку мені розповіли про вашу доньку. Як вона?
-Не знала, чи дзвонити вам. -Не хвилюйтеся, з нею все гаразд.
-Ну, з огляду на обставини. -Мені шкода.
-Не думаю, що зможу щось тут зробити. -Я розумію.
Як там моя справа?
Підозрювані — клони.
У захваті один від одного, сексисти,
і всі троє залюбки б вас позбулися.
Ви відкрито питали про мене?
Ні, це було зайве. Я теж умію казати напівправду.
Барречегурени ж досі змикають лави.
Але в банку Сесара сказали, що два місяці тому він вніс
пів мільйона євро двома внесками.
Все це поглинув борг, але лишалася ще велика діра.
Тому він потребував ще грошей.
Погана новина: депозит був готівкою.
Тобто слідів немає.
Саме так. Та скільки ви знаєте тих, хто здатні стільки заплатити?
Гадаю, ми на правильному шляху.
Будь ласка, розказуйте мені все, що взнаєте.
Звісно.
Дякую, Алісіє.
Доброго ранку.
-Слухайте, в мене зараз співбесіда. -Я швидко. Я інспекторка Алісія Васкес.
Шукаю Йона Альдаолу.
Мій брат тут уже не живе.
Твій брат підозрюється в розповсюдженні
особистих знімків однієї з партнерок.
Кого саме?
Ане Урібе. Ви знаєте, що вона вбила себе?
Я беру вихідний.
Знову?
Я потрібна Лейре.
У неї є батько, який не мер.
Ґорка почувається сильним, Мален.
Після того, як злили відео,
я майже не сплю.
Вдень я вдаю, що мене нічого не зачіпає.
Ані погляди, ані повідомлення, ані жарти,
ані знання, що моя сім'я розпалася.
Але мене це зачіпає.
І вночі я не можу дихати.
Донька ледь не збожеволіла, думаючи, що з нею вчинили так само.
Вона почувалася беззахисною.
Знаєш чому?
Бо я не захищалася.
Я не послухалася, але погодилася.
Думала, що, ігноруючи їх, я буду вільніша,
але вільнішими стали вони.
Мален,
як втрата роботи дасть тобі волю?
Ти не можеш заявити про це.
Я знаю, хто був твоїм коханцем.
Хай спочиває з миром.
Ти знала
і взяла мене на похорон?
Я зрозуміла вже там.
Ти стала прозорою.
Чому ти не сказала мені раніше?
Ну, я просто хотіла, щоб ти забула.
Дивно, як ти можеш бути такою наївною.
Я піду.
Маю працювати на твої можливості.
Я не змогла зупинити офіційне розслідування.
Оголошення кандидатури за кілька днів.
Так швидко результатів не буде.
І, сподіваюся, про це забудуть.
Це твій останній вихідний.
ПРОДАЄТЬСЯ
Йон Альдаола? Стій!
Ані руш!
Я нічого не зробив.
Повернися.
-Що це значить? -Повернися.
До вантажівки.
Згідно з цією інформацією, багато членів міського уряду Більбао
були вакциновані тижнями раніше, ніж баскський і центральний уряд дав дозвіл.
Бачиш? Ось так. Ґорка — малий Макіавеллі.
Він голодний, от і все.
А Мален доглядає за гніздечком.
Інформація стосується самого мера Чеми Лескано. Інші вісім…
Ну, він убив свого батька.
Мален теж не вакцинувалася й погрожувала це злити.
А зробив це він. Сучий син!
Мален після появи відео мала лише один варіант.
Бути ідеальною. І вгадай що?
Ти повернешся в ток-шоу?
У тебе гарно виходило.
Я боявся клятого вірусу.
І якби я захворів, що б сталося з Більбао?
Авжеж.
Ґорка не хотів цього лише тому, що боявся.
Він вірить усьому, що бачить у телефоні.
-Я знаю, що він пішов проти Мален. -Не лише проти неї.
Він хотів знищити твій престиж.
Я не хворий на голову.
Знаю, що ти прийшла врятувати свою дівчину.
Я хотіла дати їй впасти.
Певною мірою, вона на це заслуговує.
Але не можу.
Почуття, Мірен?
Я вірю в неї.
Звісно, віриш.
Ти передала їй свої амбіції, як доньці.
Можливо.
І вона схожа на тебе.
Після цього навіть більше.
Це зовсім інше.
У тебе напевно є щось на того покидька Ґорку.
Що таке?
Лескано дав мені дещо, щоб знищити Ґорку.
«Повернення хрещеної феї».
І що це?
Він постійний клієнт послуг ескорту.
-Це Лескано тобі сказав? -Угу.
Інший клієнт сказав йому. Будівельник.
Отже.
Щочетверга Ґорка відмічається з 22:00 до 3:00.
Його легко сфотографувати,
навіть усередині, якщо журналіст прикинеться клієнтом.
Ми не називатимемо себе, коли скинемо інфу, звісно.
Це так пікантно, що журналісту буде все одно.
-Але він одружений і з дітьми. -Він заслуговує на них?
-Ми не можемо з ним так. -Не порівнюй, Мален. Звісно, можемо.
Проституція — це більше ніж особиста справа.
І ти аболіціоністка.
-Хочеш розпусника в якості мера? -Ні.
Але ми цього не зробимо.
Мален, для нас це зараз єдиний спосіб обійти його.
Бізнесмени на його боці,
і він перехопив твій козир щодо вакцинації.
Вони оберуть його.
Мален.
Ти ховався, тому що знаєш, що Ане мертва, так?
Я не ховався.
Ну, звісно.
Як ти почуваєшся через її смерть?
Мене це засмучує.
Тебе це засмучує.
«Хай земля буде пухом» — це не твоє?
-Чужі рішення мене не стосуються. -Згадав би це, коли тобі відмовили.
Ти про що?
Тебе ж дуже дратує, коли ти їм не потрібен.
Чому вони завжди поводяться з тобою як сучки?
Ні, Йоне.
Важко це казати, але з тобою не поводяться як сучки.
Вони тікають від тебе, щоб захистити себе. Бо ти отрута.
Покличте когось іншого.
Якби ти не був отрутою, якби зазирнув усередину,
усвідомив, яке ти лайно, і покращив поведінку,
то, можливо, лише можливо, хтось залишиться з тобою.
Це що, довбаний терапевтичний сеанс?
Якби ж то.
Я можу показати тобі докази й відправити в камеру.
Я витрачаю на тебе сили, бо за рік ти будеш на волі.
У тебе є 12 місяців, щоб подумати, якою ти бачиш решту свого життя.
Яка ще камера?
Ти не показала мені доказів, бо їх немає.
То й що?
У мене ще є свідчення психологині,
якій Ане сказала, що ти винен у витоку.
І я знаю, що Ане дзвонила тобі наступного дня, як її фото з'явилося на фабриці.
У Ане не було мого номера.
Не на твій нинішній. Інший, який ти деактивував.
У мене твій мобільний.
І колеги обшукали будинок і гараж твого брата.
Вони знайшли твій комп'ютер.
Було б гарно для початку розповісти, кому з фабрики ти це надіслав.
Я нічого не надсилав на фабрику.
Хочу, щоб ти запам'ятав одне, якщо забув.
Жертва тут не ти.
Ось і все.
Краще, ніж нічого, так?
Хочу побачити його віч-на-віч.
Ще б пак.
І я хочу натовкти йому пику.
Але заради чого?
Що є, то є, Кепо. Це буде жахлива рана.
Ти ж не здаєшся, ні?
Вибач.
Що робиш потім? Які плани?
Думала почитати.
Я не відкривала книжки, відколи Ане не стало.
-Гарний план, так? -Так.
Гарний план.
Ну ж бо!
-Я сказала «ні». -Як тебе заохотити?
-Я обіцяв їм, що ти це зробиш. -Чому ти обіцяєш за мене?
-Беґо. -Не будь занудою!
Я не занудна, я спокійна.
-Ти правда ніколи не пробувала? -Ні, мені це не подобається.
-Зануда! -Зануда!
Це просто гра! І це весело.
-Раз не можемо підбадьоритися, спробуймо. -Ні.
-Ане стрибала. -Так.
Та ну.
Давай, залізай і спробуй.
-Так! -Так!
От, дуже добре.
Ну правда, ти наче робила це все життя.
Мене звали Ане Урібе.
Метр 77, карі очі,
чотири пломби.
У дитинстві я хворіла на кір.
Зламала руку, катаючись на ковзанах.
Я добре вчилася,
але часто відволікалася.
Я хотіла бути біологинею,
щоб дізнатися, як усе влаштовано.
Щоб зрозуміти.
Але я кинула школу на півдорозі.
Я знайшла легку роботу.
І так і не змогла зрозуміти.
Хоча я не бувала в далеких краях, мені б цього хотілося.
Дивлюся документальні фільми й думаю:
що я тут роблю?
Потім знаходжу виправдання: час, гроші…
Страх — він такий.
Мої жарти були жахливі.
Така вже моя вдача.
Я була чутливою.
Дуже.
Я плакала над відео з дітьми, які вперше чули.
Гадаю, я була б хорошою матір'ю.
Не знаю.
Іноді я уявляла її обличчя.
-Привіт, Лейре. -Привіт.
Я Олая.
Сідай.
КРАВЕЦЬ ОСКАР ЛОПЕС ІЛЕАНЬЯ ЗА ДОМОВЛЕНІСТЮ
Вітаю, я хочу побачити Кольдо.
Дякую.
-Привіт. -Доброго ранку.
Чим можу допомогти?
Мене звати Алісія. Я поліцейська.
У відділку сказали, де можна тебе знайти.
Я знаю — ти спіймала тих, хто мене побили.
-Дякую. -Нема за що.
Дивно бачити тебе одягненим отак.
Це костюм, як і будь-який інший.
І він полегшує мені життя.
Як прикро, правда?
Я дам вам мій TikTok. Там я можу бути собою.
Ти маєш подавати себе таким як є.
Слухайте, ви намагаєтеся бути милою, та ви не розумієте.
Я лесбійка.
Щось подібне сталося зі мною давно.
Раніше все було гірше, ніж зараз, але
ненависті й досі багато.
Не вір їм. Не проковтуй цю ненависть.
Важливо відстоювати себе й не схиляти голову.
Ти маєш право на все.
Не живи напівжиттям.
Послухай мене.
Я знаю, що кажу.
Хочу подати заяву.
Переклад субтитрів: Інна Ірискіна