‎UN SERIAL NETFLIX
‎CAPITOLUL 7 ‎MÂINE
‎Iubito!
‎- Nu-mi răspunzi la mesaje? ‎- Unde ai postat clipurile?
‎- Unde sunt? ‎- Nu știu.
‎„Xabi…”
‎„Vai, Xabi…”
‎Alicia!
‎Bizen Goikoetxea a venit ‎la secție. Mi-a oferit nume.
‎- Grozav! ‎- ‎Ai învins o întreagă fabrică.
‎Sora ta ar fi mândră.
‎Mulțumesc mult, Alicia!
‎Voi putea căuta prin telefoanele tuturor. ‎Mulți nu au șters imaginile din ele.
‎- Ți-a zis cine i-a trimis imaginile? ‎- Nu, dar voi afla.
‎Am revizitat lista cu contacte ‎din telefonul lui Ane.
‎Voi găsi numele lui Jon.
‎- Sunt sigură. ‎- ‎Pe curând, Begoña!
‎- Te voi ține la curent. ‎- ‎Pe curând!‎ ‎Mulțumesc!
‎Instituțiile trebuie să-și asume ‎responsabilitatea îngrijirii
‎și să faciliteze măsuri eficiente ‎pentru echilibrul dintre muncă și familie.
‎Prin negare, nu vom obține independență.
‎Noi perpetuăm aceste poveri.
‎Mersi că nu mi-ai purtat ranchiună!
‎Ranchiună? ‎Ți-am oferit suportul meu și l-ai refuzat.
‎- N-am uitat conversația noastră. ‎- ‎Te cred.
‎Alertă! Vine Gorka!
‎Bună dimineața! Mă puteți auzi cu toții?
‎- Filmează! Am ceva de zis. ‎- N-ar îndrăzni.
‎După cum știți,
‎am muncit ani de zile pentru acest oraș.
‎În sfârșit, această muncă ‎a fost răsplătită.
‎Sunt foarte onorat să vă anunț
‎că partidul din care fac parte ‎a decis să mă considere candidat
‎la alegerile municipale ‎de luna viitoare. Mulțumesc!
‎„Partidul a decis”?
‎A învățat de la mine. Acum, ce?
‎Trebuie să nu te arăți afectată.
‎E liceul fiicei mele.
‎Da?
‎Cum adică?
‎De ce nu s-a transferat?
‎Am vrut să învețe ce e frustrarea.
‎Trăiește, Alfredo.
‎Se frustrează în fiecare zi. ‎Încetează cu lecțiile demodate!
‎Uite unde am ajuns fără ele!
‎Asta s-a mai întâmplat în trecut.
‎Îmi zici că e un incident izolat?
‎O zi proastă? A băgat un copil în spital!
‎Nu știm ce s-a întâmplat.
‎Presupui că fiica noastră e bolnavă.
‎Malen, te-a lovit.
‎Te-a lovit când ai căzut la podea.
‎Dar tu stăteai toată ziua la primărie
‎și era mai ușor ‎să crezi că totul era bine.
‎Mi-am distrus familia ‎din pricina ambiției mele?
‎Serios, Alfredo?
‎Nu știu.
‎Puteai să-i oferi ‎multe lecții în lipsa mea.
‎Dar tu ce ai făcut? ‎Ți-ai văzut de orgoliul tău.
‎Malen, nu știu ce să fac.
‎Cânți.
‎Și îngrijești alți oameni. ‎Jumătate din populație face asta.
‎Nu-i atât de greu.
‎Dar nu-ți face griji, ‎cariera mea deja se duce pe râpă.
‎Vei ajunge să mă placi iar.
‎Alo?
‎Da, suntem pe drum.
‎Leire!
‎Părinții tăi sunt pe drum.
‎Hei! Sunt îngrijorați pentru tine, da?
‎- Sunt oameni buni. ‎- Dar eu nu sunt.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Am probleme la cap.
‎Totul e aici!
‎- Ce înseamnă „totul”? ‎- Clipurile.
‎Ce vrei să spui? Clipuri cu tine?
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- L-am pocnit pe fostul meu iubit.
‎Fiindcă sunt paranoică. Nu sunt normală.
‎- Sunt nebună. ‎- Nu ești nebună, Leire.
‎Ai uitat situația mamei tale? ‎Lucruri ca astea se mai întâmplă.
‎E a doua oară când se întâmplă. ‎Ar trebui să merg la închisoare.
‎A doua oară?
‎Mi-am lovit mama.
‎Mama mea.
‎Nu știu de ce, dar mereu e ceva de aici.
‎A dispărut când mă antrenam. ‎Dar acum, e ca un motor
‎care accelerează încontinuu.
‎Trebuie să discuți cu cineva. Descarcă-te!
‎Trebuie să mor. Asta trebuie să fac.
‎Leire!
‎Ascultă-mă!
‎Nu zice asta, bine?
‎Oamenii care te iubesc vor înțelege.
‎Poate nu crezi asta, ‎dar ei au nevoie de tine.
‎Au nevoie de tine ca de aer.
‎Ceea ce ai făcut nu te va opri ‎să mergi înainte, da?
‎Nu ești condamnată.
‎Nu reprezinți doar atât.
‎Ești frumoasă,
‎vei face lucruri frumoase
‎și vei fi iubită.
‎Vei fi mândră că trăiești.
‎Vino!
‎E mama ta.
‎Scumpo…
‎Nu mi-a zis nimic.
‎Am crezut că ea și Xabi ‎s-au despărțit în termeni buni.
‎Mi-a zis de incidentul din trecut.
‎- Nu știu ce-i în neregulă cu ea. ‎- Măcar poți s-o ajuți.
‎Poți să suferi alături de ea. ‎Nu știi cât de norocoasă ești.
‎- Mulțumesc pentru tot! ‎- Și eu!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Vom merge la poliție?
‎POLIȚIA
‎Mulțumesc pentru vizită! ‎Dna inspector Alicia Vázquez.
‎Dnă inspector.
‎Sunt încântat.
‎Beți o cafea?
‎Voi fi directă.
‎Investighez moartea ‎lui César Barretxeguren.
‎Viața poate fi cruntă uneori.
‎Știați că avea probleme financiare?
‎Vă cunoșteați, corect?
‎Da, aproape am devenit parteneri.
‎- Știu că César v-a contactat. ‎- Ne-a chemat la compania lui.
‎Presupun că ne-a chemat pe toți trei ‎ca să ne tenteze să investim în ea.
‎Și cum a mers?
‎Nu prea bine.
‎Compasiunea nu funcționează.
‎- V-a zis despre datorii? ‎- L-am ajutat cu ele.
‎În acest oraș, nu există secrete.
‎- Se vedea că era disperat. ‎- Deci, a plecat cu mâna goală.
‎Tatăl său l-a ajutat mereu, ‎dar și-a pierdut răbdarea.
‎Îi cunoașteți bine tatăl?
‎E membru al Asociației Întreprinzătorilor. ‎Chiar o conduce.
‎Peio este încăpățânat, ‎l-am cunoscut toată viața.
‎De când a murit soția lui, ‎a devenit retras. Nu mai are prieteni.
‎Ați apărut la știri ziua trecută.
‎- Din cauza dnei primar. ‎- Am anulat ședința cu ea.
‎Și oamenii de afaceri au dreptul ‎de a riposta, nu?
‎Ați fost acuzați de sexism.
‎Da. Ca întotdeauna.
‎Nu sunt machist. Am trei fiice, ‎dar acum totul e o insultă.
‎- Nu mai sărut femeile pe obraz. ‎- Oamenii sunt prea sensibili.
‎Cel mai mare dar al Domnului.
‎- Cine? Doamna Zubiri? ‎- Femeile, în general.
‎Nu cred că înțeleg.
‎Femeilor nu le place dacă le explicăm.
‎Să revenim.
‎Da?
‎Mulțumesc!
‎POLIȚIA ‎CĂUTARE
‎NICIUN DOSAR PENAL
‎O veste bună, în sfârșit.
‎Dar încă trebuie prins.
‎Îl vor prinde.
‎Credeam că voi fi mai fericită.
‎Vreau din tot sufletul s-o îmbrățișez.
‎Ai ajutat-o pe Leire cu atitudinea ta.
‎Vrei să devin misionară?
‎Am vrut să mă vindec în alt mod.
‎Prin a-mi găsi un partener.
‎- E ciudat? ‎- Nu.
‎Am încercat să-ți găsesc un bărbat.
‎- Niciunul nu m-a sunat înapoi. ‎- Fiindcă mereu te plângi.
‎Asta mi-au zis. Nu ți-a plăcut de ei.
‎Nu mi-a plăcut. ‎Dar nici n-am încercat foarte tare.
‎Și dansatorul?
‎- E doar un prieten cu beneficii. ‎- Ce vrei mai mult?
‎Vreau un soț.
‎Vorbește pentru tine! ‎Eu doar mai vreau o bere.
‎- A sunat liceul? ‎- Da.
‎Adineauri.
‎Și?
‎Ce crezi? Ești exmatriculată.
‎- Bunica știe? ‎- Da, dar nu-ți face griji!
‎Crede că e vina mamei tale.
‎Și a mea. Și a ta, că n-ai mâncat pui.
‎I-a găsit tatei o iubită.
‎E de treabă.
‎Dar nu s-au potrivit.
‎Nu-mi plac întâlnirile.
‎E ca și cum încerci să vinzi ‎o motocicletă stricată
‎când cealaltă persoană face la fel.
‎Dacă dai greș, te simți ca un gunoi.
‎Dacă reușești, e aproape mai rău, ‎fiindcă nu ți-a plăcut de ea,
‎dar ai vrut să încerci.
‎Dimineața te simți de parcă ai fost răpit. ‎Zici: „Unde sunt? De ce mă doare tot?”
‎Poate chiar ai fost filmat.
‎Zice din experiență.
‎Vrea să stea aici. E în regulă?
‎- Da. ‎- Plec.
‎Dacă se întâmplă ceva, sună-mă!
‎Voi veni la prima oră.
‎Mâine, e un eveniment oficial ‎care te-ar putea interesa.
‎Vrei să vin?
‎Poate mama mi-a găsit altă iubită.
‎- Evenimentul e la operă. ‎- Nici gând! Serios?
‎Merită să vin ‎doar ca să văd fețele oamenilor.
‎Dar nu doar pentru asta.
‎- Hei! ‎- Ce?
‎Să mă opresc?
‎- Nu știu ce-i cu mine. ‎- Nu-ți face griji!
‎E în regulă.
‎Rămâi!
‎Desigur.
‎Nici măcar n-a venit la birou azi.
‎E terminată.
‎Era și timpul.
‎Peio, acest oraș îți va rămâne îndatorat.
‎Am conceput o listă. Și trebuie ‎s-o folosim împotriva inamicului.
‎Inamicului nostru feminin. ‎Sau inamicului nostru masculin.
‎- Trebuie să spunem ceea ce știm. ‎- Și ce știm?
‎În noaptea când am plecat de acasă, ‎am găsit un telefon în borseta lui César.
‎Avea un singur număr. ‎Credeam că este al lui Malen.
‎Și l-am apelat.
‎Voiam să țip la ea, voiam s-o insult.
‎Dar a răspuns un bărbat.
‎- Cine era? ‎- Nu știu.
‎Ce a zis?
‎A crezut că César l-a sunat.
‎A întrebat: „Când mă vei lăsa ‎în pace? Nu ți-a ajuns?”
‎Peio, trebuie ‎să ducem telefonul la poliție.
‎Fiindcă ar putea să-l prindă pe ticălos.
‎El l-a ucis. Iar acum, ‎noi suntem complicii săi.
‎Asta îl va aduce înapoi?
‎Nu.
‎Îți va alina vinovăția?
‎Nu.
‎Atunci, de ce s-o facem?
‎Ca să-i onorăm amintirea.
‎Dnă Zubiri?
‎- Bună ziua! ‎- ‎Bună ziua!
‎La secție, mi s-a zis ‎despre fiica dv. Cum se simte?
‎Nu vă faceți griji! E bine.
‎- Considerând cele întâmplate. ‎- ‎Regret.
‎- Nu vă pot ajuta prea mult. ‎- ‎Știu.
‎- Cum merge cazul meu? ‎- ‎Suspecții sunt clone.
‎Toți sunt încântați ‎că s-au cunoscut, sunt sexiști
‎și le-ar plăcea să te înlăture.
‎Le-ați pus întrebări directe?
‎Nu, n-a fost necesar. Știu ‎cum să fac oamenii să vorbească.
‎Deși familia Barretxeguren rămâne tăcută,
‎banca lui César mi-a zis ‎că, acum două luni, a depus
‎jumătate de milion de euro.
‎Nu au ajuns ca să acopere toată datoria. ‎De aceea îi trebuiau mai mulți bani.
‎Vestea rea este că a depus bani gheață.
‎Nu a lăsat urme.
‎Da. Dar câți oameni cunoașteți ‎care își permit astfel de sumă?
‎- Suntem pe drumul cel bun. ‎- ‎Vă rog, țineți-mă la curent!
‎- Desigur. ‎- ‎Mulțumesc, Alicia!
‎Bună dimineața!
‎- Sunt în mijlocul unui interviu. ‎- Nu vă rețin. Sunt de la poliție.
‎Îl caut pe Jon Aldaola.
‎Fratele meu nu mai stă aici.
‎Este suspectat de răspândirea ‎unor imagini private cu o fostă parteneră.
‎- Care parteneră? ‎- Ane Uribe.
‎Știați că s-a sinucis?
‎Îmi iau liber azi.
‎- Din nou? ‎- Leire are nevoie de mine.
‎Îl are pe tatăl ei, care nu-i primar.
‎Gorka se simte în putere.
‎De la publicarea clipului, am insomnie.
‎Pe timp de zi, ‎mă prefac că nu sunt afectată.
‎Nici de priviri, ‎nici de mesaje, nici de glume,
‎nici de destrămarea familiei mele.
‎Dar sunt afectată.
‎Noaptea, nu pot respira.
‎Fiica mea înnebunește ‎gândindu-se că poate ajunge ca mine.
‎S-a simțit lipsită de apărare. Știi de ce?
‎Fiindcă eu nu m-am apărat. ‎Fiindcă te-am ascultat pe tine.
‎Credeam că, dacă îi ignor, ‎voi fi mai liberă,
‎dar, de fapt, ei sunt mai liberi.
‎Malen, pierderea slujbei ‎te va face mai liberă?
‎Nu poți raporta delictul.
‎Știu cine a fost amantul tău. ‎Odihnească-se în pace!
‎Știai? Atunci, de ce m-ai dus ‎la înmormântare?
‎Acolo am realizat. ‎Ai devenit transparentă.
‎De ce nu mi-ai zis?
‎Speram ca tu să-l uiți.
‎E surprinzător cât de inocentă poți fi.
‎Am plecat.
‎Trebuie să-ți protejez opțiunile.
‎N-am putut opri investigația.
‎Partidul va anunța candidatura ‎în câteva zile.
‎Nu va fi niciun progres așa curând. ‎Cu puțin noroc, totul va fi uitat.
‎E ultima ta zi liberă.
‎DE VÂNZARE
‎Jon Aldaola? Stai pe loc!
‎- Stai pe loc! ‎- Nu am făcut nimic.
‎Întoarce-te!
‎- Ce se petrece? ‎- Întoarce-te! Mâinile pe camion!
‎Conform acestei informații, ‎mulți membri din guvernul orașului
‎au fost vaccinați cu săptămâni ‎înainte de autorizare.
‎Vezi? Gorka, micul Machiavelli.
‎E determinat. Păcat că Malen ‎nici măcar nu e prezentă.
‎Informațiile îl numesc ‎și pe dl primar, Txema Lezcano.
‎Și-a trădat „tatăl”.
‎Malen n-a fost vaccinată. ‎Dar el a fost. Ticălosul!
‎Malen avea doar o opțiune ‎după apariția clipului.
‎Să fie perfectă. Și ghici ce?
‎Te vei întoarce la radio? ‎Te descurcai bine acolo.
‎Dacă mă îmbolnăveam, ‎ce se întâmpla cu Bilbao?
‎Te înțeleg.
‎Gorka n-a vrut vaccinul ‎fiindcă era speriat.
‎Crede orice scrie pe internet.
‎- Știu că a atacat-o pe Malen. ‎- Și nu doar pe ea.
‎A vrut să te ruineze.
‎Nu mi-am pierdut mințile. ‎Știu că ai venit ca să-ți salvezi fata.
‎Am încercat s-o părăsesc.
‎Într-un fel, merită asta.
‎- Dar nu pot. ‎- Ai sentimente pentru ea?
‎- Am încredere în ea. ‎- Normal că da.
‎I-ai transmis ambițiile tale, ‎ca o mamă unei fiice.
‎Poate.
‎Malen seamănă cu tine. ‎După cele întâmplate, chiar mai mult.
‎A fost ceva diferit.
‎Sigur ai ceva pregătit ‎pentru a-l ruina pe Gorka.
‎Ce e?
‎- Lezcano mi-a zis ceva pentru Gorka. ‎- „Revenirea Zânei cele Bune.”
‎Ce anume?
‎Gorka frecventează un serviciu de escorte.
‎- Lezcano ți-a zis asta? ‎- Da.
‎Un client i-a zis. Un constructor.
‎Să vedem.
‎Gorka stă acolo în fiecare joi, ‎de la 22:00 la 3:00.
‎Ar fi ușor să-l fotografiem, ‎dacă un jurnalist se preface că e client.
‎Am oferi un pont anonim, desigur.
‎Cei din media ar fi încântați.
‎- Are copii. ‎- Îi merită?
‎- Nu-i putem face asta. ‎- Ba normal că da, Malen.
‎Prostituția nu e ‎doar o chestiune personală.
‎Ești o aboliționistă.
‎- Vrei un primar desfrânat? ‎- Nu. Dar nu vom face asta.
‎Malen, e singura opțiune ‎ca să-l înfrângem.
‎Întreprinzătorii îl susțin. ‎Oamenii îl vor alege pe el.
‎Malen!
‎Te ascundeai ‎din cauza sinuciderii lui Ane, da?
‎Nu mă ascundeam.
‎Da, cu siguranță. ‎Cum te simți după moartea ei?
‎- Sunt trist. ‎- Ești trist.
‎Nu mi se pare că îi urezi: ‎„Odihnească-se în pace!”
‎- A fost decizia ei. ‎- A fost decizia ei să te respingă.
‎Nu-ți place când femeile ‎nu mai au nevoie de tine.
‎Oare de ce se comportă urât cu tine?
‎Nu, Jon. Îmi pare rău să-ți spun, ‎dar ele nu se comportă urât.
‎Ele fug de tine ca să se protejeze.
‎- Vreau pe altcineva. ‎- Dacă te-ai uita în sufletul tău
‎și ți-ai îndrepta greșelile,
‎ar fi posibil ca o femeie ‎să rămână cu tine.
‎Ce e asta? O ședință la psiholog?
‎Ai vrea tu. Îți voi arăta dovezi ‎și te voi trimite la închisoare.
‎Îmi irosesc energia pe tine, ‎fiindcă, după un an, vei fi liber.
‎Ai 12 luni să te gândești ‎cum vrei să fie viața ta.
‎Cum adică, închisoare?
‎Nu ai nicio dovadă.
‎Și ce?
‎Am și o mărturisire de la dna psiholog.
‎Ane i-a zis că tu ești de vină ‎pentru răspândirea imaginilor.
‎Și știu că Ane te-a sunat în ziua ‎de după ce poza a apărut în fabrică.
‎Ane nu avea numărul meu.
‎Îl avea pe cel pe care l-ai dezactivat.
‎Am telefonul tău.
‎Și câțiva colegi au căutat ‎prin casa fratelui tău.
‎Ți-au găsit computerul.
‎Ai putea începe prin a-mi spune ‎cui i-ai trimis pozele.
‎N-am trimis nimic nimănui.
‎Vreau să reții un lucru.
‎Nu tu ești victima.
‎Asta a fost.
‎E mai bine decât nimic.
‎- Aș vrea să-l văd față în față. ‎- Știu.
‎Eu aș vrea să-l pocnesc. ‎Dar ce aș rezolva?
‎Așa stau lucrurile. ‎Va rămâne o rană adâncă.
‎- Tu nu renunți, așa-i? ‎- Scuze!
‎Ai planuri azi?
‎Voi citi. N-am mai citit nimic ‎de la moartea lui Ane.
‎- Va fi frumos. ‎- Da.
‎Foarte.
‎Haide!
‎- Nu. ‎- Trebuie să te încurajez.
‎- Le-ai promis că vei sări. ‎- De ce promiți în numele meu?
‎- Nu fi plictisitoare! ‎- Nu sunt plictisitoare, ci calmă.
‎- N-ai mai sărit pe o trambulină? ‎- Nu mă atrage.
‎- Plictisitoare! ‎- Plictisitoare!
‎E doar un joc. E amuzant.
‎- Hai să încercăm! ‎- Nu.
‎- Lui Ane îi plăcea. ‎- Da.
‎- Pe bune? ‎- Haide, urcă-te și încearcă!
‎- Da! ‎- Da!
‎Foarte bine.
‎Se pare că te pricepi, serios.
‎Numele meu e Ane Uribe.
‎Am 1.77 metri, ochi căprui
‎și patru plombe.
‎În copilărie, am avut pojar.
‎Mi-am rupt brațul patinând.
‎Am fost o elevă bună, ‎dar mereu eram distrasă.
‎Am vrut să devin biolog, ‎să învăț cum funcționează totul.
‎Să înțeleg.
‎Dar am terminat doar jumătate din liceu. ‎Am obținut o slujbă ușoară.
‎Și nu am înțeles nimic.
‎Nu am mers niciodată departe, ‎deși mi-ar fi plăcut.
‎Urmăream documentare ‎și ziceam: „Ce caut eu aici?”
‎Apoi, inventam scuze ‎despre bani sau timp insuficient…
‎Asta face frica.
‎Făceam glume groaznice. ‎Acesta era farmecul meu.
‎Mă gâdilam ușor. Foarte ușor.
‎Plângeam la clipuri cu copii ‎care auzeau pentru prima dată.
‎Cred că aș fi fost o mamă bună.
‎Nu știu. Uneori, ‎îmi imaginam fața copilului meu.
‎- Bună, Leire! Eu sunt Olaia. ‎- Bună!
‎Ia loc!
‎CROITOR ‎CU PROGRAMARE
‎Bună! Aș vrea să-l văd pe Koldo.
‎Mulțumesc!
‎- Bună! ‎- Bună dimineața! Vă pot ajuta?
‎Eu sunt Alicia. Sunt polițistă.
‎La secție, mi s-a zis unde te pot găsi.
‎Știu că i-ați prins ‎pe cei care m-au bătut.
‎- Mulțumesc! ‎- N-ai pentru ce.
‎E ciudat să te văd îmbrăcat așa.
‎E un costum, ca oricare altul. ‎Și îmi face viața mai ușoară.
‎- Păcat că trebuie să apelezi la el. ‎- Doar pe internet pot fi eu însumi.
‎Ar trebui să fii tu însuți oriunde.
‎Sunteți amabilă, ‎dar nu-mi înțelegeți situația.
‎Sunt lesbiană.
‎Ceva similar mi s-a întâmplat și mie. ‎Înainte, lucrurile erau mult mai rele,
‎dar ura încă există.
‎Nu îi crede! Nu le tolera ura!
‎Trebuie să fii tare, nu să-ți pleci capul.
‎Ai un drept la orice. ‎Nu trăi o viață în secret!
‎Ascultă-mă! Știu despre ce vorbesc.
‎Raportez delictul.
‎Subtitrarea: Iulian Țarălungă