EN NETFLIX-SERIE
KAPITEL 6 ENSAM
De ringde från kliniken.
Kan vi prata?
Då och då fick jag höra skvaller om hans resor till Frankrike.
Jag sa till honom att utan trohet finns det ingen självrespekt.
Men han lyssnade aldrig på mig.
Han berättade inte vem han var förrän precis i slutet.
Ännu värre.
Du bryr dig inte vad du blir inblandad i.
Det var din son som läckte videon och fick betalt för det.
Jag var så diskret jag kunde.
För din egen skull.
Varför är du här?
Jag hatar att se dig på nyheterna.
Att höra dig på radion. Ska jag ha det så här i fyra år?
Vara tvungen att arbeta med dig? Skaka hand inför fotograferna?
Nej.
Och de som misshandlade César?
Låt mig ta hand om det.
Det är lättare att skylla på mig. Naturligtvis. Så är det alltid.
Förut irriterade du mig bara.
De fixade en plats åt dig.
Du blev inkvoterad.
Skäms du inte?
Världen är skräddarsydd för dig, det är klart att du inte vill ändra något.
Det är upp till mig.
Förstår du inte att du behöver mitt stöd, men att du inte har det?
Att få mig avsatt kommer inte att få din smärta att försvinna.
Någon där ute lever sitt liv som vanligt, efter att ha misshandlat din son.
-Och du kommer hit? -Allt hände på grund av dig.
Resten är en konsekvens av det.
Vi ses på min installationsceremoni.
De behöver ett svar.
Om vi vill att de ska överföra embryot är det sista dagen idag.
Jag vill fortfarande.
Vi väntade för länge med det här samtalet.
Jag…
Jag har inte så många chanser som jag trodde.
Tänk om det är nu eller aldrig?
Jag vet inte, María.
Jag vet inte om jag är redo.
Jag tänker göra det.
Det kanske är bättre om jag åker hem till mina föräldrar.
För att vila upp mig.
Det skulle vara skönt att ta det lugnt några dagar.
Jag tänker prata med polisen.
Bizen, nu tänker du inte.
Det hjälper varken dig eller dina kollegor.
Säger du det för vår skull eller så att ni inte hamnar i skiten?
Jag är trött på att vara den enda som får skulden.
-Det förstår vi. -Ni förstår ingenting.
Och hennes syster är galen. Hon vill sätta dit mig.
När läget blir komplicerat, vilket det kommer bli,
kommer det gå bättre för dig än dina kollegor.
Inget är värre än att stå utan jobb.
Inget.
"Min slampa till ex suger av mig tills jag kommer."
Visat 200 000 gånger.
"Jag knullar mitt ex och hon skriker som en hora."
En halv miljon.
Det kallas hämndporr, det är populärt.
Vissa videor är fejk, men många andra är riktiga.
Det är ett svek.
För att han inte får det som han vill, när han vill, hur han vill.
Var fan har Xabi laddat upp er?
Var?
Varför sitter du fortfarande här?
-Kom nu! -Pappa, det regnar.
Och? Kom igen, upp med dig.
-Jag har sovit dåligt. -Jag också.
Kom igen, Leire. Nu går vi!
Hej.
-Bara två bloss. -Jag är på Grindr igen, jag dömer inte.
Din inspektör är här för att träffa dig. Vad är det angående?
Det får inte ta för lång tid, mötet är om en halvtimme.
Ingen har avbokat?
Det enda jag inte gillar med kvinnor är att ni är så osäkra.
Oj. Jag trodde att du hade glömt bort mig.
-Får jag komma in? -Visst.
Jag ville berätta att jag har inlett en officiell utredning angående ditt fall.
Nu? Så nära kandidaturen?
Det är mitt jobb. Jag vill inte göra saker värre för dig.
Lägg ner den då. Du vet hur det här kommer att skada mig.
Fru Zubiri, jag kom inte för att få din tillåtelse.
Jag kom för att informera dig.
Jag håller dig uppdaterad.
Ha en bra dag.
Jag får massor av avbokningar från företagsledarna.
Golf, homeopati, de här ursäkterna är ju löjliga.
-Det är meningen. -Men, varför?
Polisen kommer hit och du undrar om ingen har avbokat.
Och jag förstår ingenting. Varför är jag ens här?
Är jag rådgivare eller vän? Eller inget av det?
Lägenheten tillhör en vän till din mormor.
Den har tre sovrum,
ett garage…
Den är fin.
Vad är det?
Du, vad är det?
Är du okej?
Säkert?
Varför har du inte sovit i natt?
Jag tänker säga ja till farmor.
-Jag vill byta skola. -Nej, Leire. Nej.
Du kan byta nästa år. Det är bara några månader kvar.
-Har du fortsatt sjunga i kören? -Jag förväntar mig mer av dig.
Se på din mamma.
Hon är som vanligt.
Ingen kan trycka ner henne.
Vad har hänt i skolan?
Du? Är de elaka mot dig, eller vad?
Vem? Den där kackerlackan, Xabi?
Eller, vem?
Dina tjejkompisar?
Det kvittar.
Låt mig…
Jag ska vara stark.
Det här är min plats.
Krossa rädslan.
Skammen.
Skulden.
Jag ska glömma grymheten.
Jag ska ta avstånd från folk som inte förstår.
Som jag inte förstår.
Det finns en plats för mig här i världen.
Det räcker.
Det är mer än tillräckligt.
Ane.
Hej.
Tack.
Man får inte använda maskiner när man tar dem.
Jag vet. Det är därför jag inte gått till doktorn.
Om du vill kan vi träffas en dag och gå en runda, prata lite?
Du, jag vet att jag inte…
Jag borde göra mer.
-Ingen fara, det gör inget. -Jo, det gör det.
Jag är rädd.
Asier har bara 20 timmar i baren nu, förlorar jag jobbet…
Kan du fixa mer?
Visst. Självklart.
Toppen.
Då så…
Hejdå.
Jag trodde aldrig de skulle somna.
Vill du fortfarande ha hjälp i ostaffären?
Allvarligt?
-Ja. -På riktigt?
Eller säger du bara det för att jag ska sluta tjata?
Nej.
Jag menar det.
Naturligtvis.
Jag vill göra allt med dig. Det vet du väl?
Ja.
Det vill jag också.
-Det har jag alltid velat. -Du.
Det är okej.
Jag är också rädd.
-Är du? -Ja. Såklart.
Varför då?
För jag har så mycket att förlora.
Jag har tur.
Jag har aldrig tänkt på det så.
Det är därför du är rädd.
-Väldigt rädd. -Då är vi två.
Malen älskade silkesmaskar.
Mina skor låg alltid utspridda för att hon stulit lådorna.
Den där varelsen är en bibelskurk, det går inte att jämföra.
Så kontakt skapar inte kärlek?
Bara för dig.
För att pappan i dig börjar visa sig.
-Så, anledningen till att jag kom hit. -Ja.
Företaget ringde precis. De erbjuder en ekonomisk kompensation…
Inte intresserad.
Kan jag få prata klart?
-Hur mycket erbjuder de? -120 000 euro.
Om det är vad de erbjuder, kan vi räkna med det dubbla.
De kommer köpa Bizen.
Vi pratar om ditt hämnar-alter ego sen.
-Jag gjorde dem nervösa, eller hur? -Ja, men det var ogenomtänkt.
Är du inte rädd för något längre?
Jag tänker berätta.
För vem då?
Jag vet inte, för någon tidning, radio…
Kanske företaget bli rädda och gör något.
Nej.
-Vad menar du? -Jag håller inte med.
-Det måste finnas ett annat sätt. -Hur?
Jag har ingen jävla aning. Bara hon inte smutskastas.
Hon, eller du? Ane är död, inget kan skada henne.
Prata inte med mig på det viset.
-Jag hade förlåtit henne. -Förlåtit vad?
Jag har inte heller berättat för de flesta som frågat mig.
Vi klagar på att Ane höll tyst, men vi gör likadant.
De som mobbade henne ska skämmas, inte vi.
Vänta, gå inte, Begoña.
Vet du vad?
Fan, nu sätter vi dit dem. Jag är med.
-Vi gör det. -Vi gör det.
Hur länge jobbade du för César Barretxeguren?
Ungefär sex år.
Det var aldrig tråkigt.
Produktionsbolaget, restaurangen, chiaimportören, hans escape rooms…
Den här vägen.
Du visste antagligen om hans ekonomiska problem?
Det gick inte att undgå. Jag sa upp mig.
Här är det.
Vad menar du med att du utreder hans död?
Precis det.
Var det inte en olycka?
Ursäkta mig.
Grabbar, vi tar med oss allt.
Tack.
Vi verkar inte bli fler, så vi sätter igång.
Ring dem. Med en glad röst.
Jag fjäskar inte för någon som använder golf som ursäkt.
-Jag slutade inte som advokat för det. -Du kom till Shangri-La.
Jag är inte dum. Men man löser inte saker med fjäsk.
De gillar dig inte för att dina förslag är radikala.
De är bra för samhället. Och de gillar mig bara inte.
I deras värld kvinnor bara underhållning.
-Vi irriterar dem. -De hade inte ignorerat Gorka.
-Jag har redan sagt nej till Gorka. -Ibland måste man offra sig själv.
Vet du vad jag har varit tvungen att göra?
Det fanns saker jag trodde på,
men för att få stanna här måste man anpassa sig
och för att göra det, måste man ibland förråda sig själv.
Jag är inte avundsjuk.
Jag önskar jag kunde möta den du var förut.
Då kan du titta dig själv i spegeln. Och ta farväl av henne.
Annars får du klara dig själv.
Du, vad är det?
Det är inget.
-Säkert? -Stick härifrån!
Jag bad henne skaffa nya möbler, men hon sa att hon gillade dem.
Snygg inredning gör en inte lycklig.
Jag ska be henne göra väggarna släta i alla fall.
-Det behövs inte. -Kommer du?
Ja.
Det här är ett museum.
Området är helt okej.
Och här bredvid ligger ett gym.
Okej, vad bra.
Din mamma sa att du tränar mycket.
Va?
Och vad sa min mamma mer?
Att du gör en jättegod baba…
-Ganoush. -Vad?
-Baba ganoush. -Just det, baba ganoush.
-Med lamm. -Det låter gott.
Det är det.
Din mamma vill hyra ut en lägenhet, min vill hyra ut en son.
-Vill du gå ut? -Okej.
Varsågod.
Jag funderar på att låta dig och några av dina stå med på valsedeln.
Auktoritär, men inte för mycket.
På vilken plats?
-Du, på femte. -Tredje, och vice borgmästare.
Det får vi diskutera.
Kan du låtsas att du är intresserad? Annars spelar jag inte med.
Kom igen.
Säg något snällt.
Okej, du har erfarenheten som krävs.
Du kommer bättre överens med företagsledarna än jag.
Nej, jag kan bara hantera dem.
Alla söker samma sak.
Någon att bli full med.
Och med dig…
Du kan ju tänka dig.
Låtsas bättre.
Vår allians skulle stärka partiet i dessa tuffa tider.
Vi borde samarbeta. Tänk på vad vi har gemensamt.
Vi kanske har missbedömt varandra.
En vän till en vän är journalist. Ska jag ringa honom?
Okej. För vilken tidning?
Fast jag tror att han är tatuerare nu. Bättre betalt.
Vad synd.
-Bego, har denna alltid varit här? -Ja, det var Anes.
Jag hoppas psykologen kan förklara den imorgon.
Alicia.
Begoña, jag skickar ett foto till dig av en man som filmades samtidigt som Ane.
Någon annan filmade dem.
Jag behöver veta om du vet vem det är. Tack.
Herregud, det är ju Jon.
Vilken Jon?
Hennes idiot till ex?
Ja.
Han verkade snäll, va?
Ja.
Nu vet du vem det är.
Jon, vad?
Jag vet inte.
Är det soja eller teriyaki?
Det var César Barretxeguren.
Det tror jag inte på.
Va?
Jag lovar, tanken slog mig på begravningen.
Sen tänkte jag, "Detta är verklighet, inte en tangotext."
Varför berättade du inte innan han dog? Nu kan jag inte njuta av det.
Han sa vem han var på vår sista dejt.
Ni träffades mer än en gång?
Fem gånger.
Din slampa. Jag hade gjort samma sak. Minst tio gånger.
-Han var ganska charmig. -Ja, arvingar brukar vara det.
De blir aldrig riktigt vuxna. Deras liv är som en lång semester.
I hans fall, lång…
Tja…
Jag har 2000 frågor.
Ja.
Det var en olycka.
Men han mådde inte bra.
Han hade misshandlats.
Polisen tror att det var av den som beställt filmen.
Jag tror inte heller att det var hans idé.
Peio Barretxeguren vet allt, och han älskar att hata mig.
-Men… -Och, ja.
Avbokningarna var hans sätt att sabotera.
Fan, Malen.
Djävulen hade varit bättre som fiende.
Vem mer vet om det här?
Den där inspektören.
Alicia Vázquez.
Och hon har beslutat sig för att officiellt utreda mitt fall.
Folk kommer att få veta.
Och vet du hur de kommer vinkla det?
"Skrupellös milf förför ung familjefar som senare hittas avliden."
Det är jag som är djävulen.
Ge min en anledning till att inte säga upp mig.
Förlåt.
-Det blev mer komplicerat än jag trodde. -Jag tror dig inte. Du är inte dum.
Inte ens min familj vet.
Du litade inte på mig.
Du är min vän. Men det är svårt för mig att lita på någon längre.
Ja, Jon.
Jag vet inte heller hans efternamn.
Jag letat efter foton på sociala medier hela natten, men hittade inget.
Ane gjorde sin läxa.
Jag bad henne radera honom från sitt liv.
-Jag förstår inte, det var en kort romans. -Nej.
-De träffade av och till under flera år. -Flera år?
Ane hade ett starkt beroende av känslomässig närhet.
För henne var det ett misslyckande att vara ensam.
Hon behövde någon vid sin sida.
Och när man behöver det, är det lätt att sänka kraven.
Man går tillbaka till någon som skadar en,
och man säger ja till en orgie trots att man inte vill.
Ane kom till mig för att hon ville bli av med honom för gott.
Det var ingen som anade att hon skulle göra som hon gjorde.
Hon hade haft självmordstankar tidigare.
När då?
När hon var tillsammans med honom, och också när er far lämnade er.
-Det var länge sen. -Ja.
Ja, men man kan tänka det utan att agera.
Jag trodde att Ane…
…att Ane hade allt.
Ane var som hon var.
Men hon ville inte lida.
Hon hade otur. Hon blev involverad med fel person.
Och skuldkänslorna tog över.
Skuldkänslor för vad?
För att hon valde en förrädare och gjorde som han sa, för att…
För att hon var godtrogen.
Jag sa att det var hon som var offret, men hon trodde mig inte.
Hon blev utmattad.
Hon såg sig själv återigen kämpa mot honom,
kämpa mot världen,
och hon var rädd att smärtan aldrig skulle gå över.
Det är bra att jag får veta det här, eller hur?
Jag vet inte.
Jag uppskattar det.
Men jag förstår fortfarande inte varför hon gjorde det.
Jag är glad att du inte förstår.
Om jag inte hittar idioten, var ska jag då göra av all ilska?
Det finns gott om idioter på fabriken.
-Vad sa hon? -Att hon bad dem om hjälp.
-Pratade hon om mig? -Mycket.
Hon kände att du inte gillade dig själv och hon förstod inte varför.
För henne var du intelligent, stark och generös.
-Ja? -Jag tar ledigt idag.
Personliga skäl. Sätt på en film åt ungdomarna.
Är allt okej?
Fantastiskt.
Oroa dig inte.
Ane Uribe var min syster.
Hon tillbringade tio år av sitt liv på den här fabriken.
Och hon lämnade sitt liv här.
För några veckor sen
fick några av er ett foto på henne och en film där hon var med.
Ane hade all rätt att vara naken,
att knulla, att låta någon ta foto på henne och filma henne!
Ni hade ingen rätt att förstöra hennes liv för det!
Din jävla galning!
Det här slutar inte väl.
-Kan någon få bort henne härifrån? -Ni hade ingen rätt
att bära hennes liv i era jävla fickor eller att dela det med andra!
Eller att förolämpa henne eller trakassera henne!
Ni var elaka!
Ni brydde er inte om att hon led!
Ingen anmälde det!
Ni gjorde bara som alla andra, som en flock djur!
Ane Uribe rapporterade detta till de som ansvarar för fabriken,
men de gjorde ingenting!
De svek henne!
De lät henne lida tills hon inte orkade mer!
Är du säker?
Ja.
-Vad fan gör du? -Håll käften, din jävla skitstövel!
Jag tar hand om det.
Ring upp tv, radio och digitala medier.
-Vad tänker du göra? -När är Gorkas grej?
Om en halvtimme, och tills du är klar med allt han vill ha.
Stalkare, grisar, jävla mördare!
Dra åt helvete!
Mitt namn är Malen Zubiri.
Vad håller ni på med?
Om ni inte tänker protestera med Begoña, gå tillbaka till jobbet stället.
Om ni inte vill att hela Bilbao ska se er som ansvariga
och misstänkta för två fall av trakasserier,
av hennes systers och det här.
-Malen. -Itxaso.
-Jag bad dig inte komma. -Jag kom för att jag ville.
Din pappa sa att det här var en dålig idé. Jag la på luren.
Pappa vet så mycket att han inte kan lära sig något nytt.
Malen!
-Ett foto, snälla. -Fru Zubiri!
Malen!
Borgmästaren kom precis.
Jag bad er att komma hit för att jag vill prata om respekt,
trakasserier,
privatliv
och om de skyldiga.
Jag heter Begoña Uribe.
Min syster Ane arbetade på den här fabriken i över tio år.
Hon mådde bra, hon hade vänner, hon trivdes här.
Men för några veckor sen fick någon här, vi vet inte vem,
tag på några bilder på henne…
Privata bilder.
Sexuella.
Fler år gamla. Ett foto och en film.
Hennes kollegor skickade runt dem utan att tänka sig för.
Och inte bara det,
utan de retades också, förolämpade henne, trakasserade henne.
Ane berättade detta för en av de ansvariga,
men ingen satte stopp för det som pågick,
de undersökte det inte ens, de gjorde ingenting för att hjälpa henne.
Ane led mycket av detta.
Så mycket att…
…att hon till sist inte stod ut längre och tog livet av sig.
Och jag är här för att…
Ursäkta mig.
…för att jag kräver rättvisa.
För att jag vill att företaget tar sitt ansvar och hittar de skyldiga.
Jag vill också säga…
…att vi alla borde ta lärdom av det här,
för detta är ingen engångsföreteelse, det händer ofta.
Uppenbarligen är det något som inte fungerar.
Vi lever i ett ojämställt samhälle, och dödligt våld finns överallt.
Anes självmord är egentligen ett mord utfört av vårt samhälle.
-Alicia. Här. -Ja.
Kopian av Césars datorer som du frågade efter.
Tack.
-Behöver du något mer? -Nej, tack.
…Begoña Uribes protest. Hennes syster, en anställd på fabriken…
Vi kommer bli av med våra jobb!
Vem tror du att du är?
Fru Zubiri, trevligt att träffas.
Trots omständigheterna.
-Du känner dem redan, eller hur? -Självklart. Hur mår du, Begoña?
Fröken Uribe.
Som fröken Uribe vet,
var vi inte medvetna om situationen som hennes syster gick igenom.
Visst.
Men vi har genomfört en internutredning och försöker ta reda på vad som hände.
Vi kommer identifiera de anställda inblandade i detta brott.
De kommer att anmälas,
men också att avskedas med omedelbar verkan.
Jag vet en.
Bizen Goikoetxea.
-Det här går åt helvete. -Vi kommer bli av med jobbet allihopa.
Tack för att ni kom.
Nu är det gjort.
Vad kan jag göra för dig?
Du gör det redan.
Det känns bra, Malen.
Bra jobbat, fröken Uribe.
-Minns du min skugga? -Ja, lojal men ignorerad.
Ursäkta, fröken Uribe. Får jag fråga en sak?
-Okej. Hejdå. -Hejdå.
Var nu inte sådan.
-Gorka kan vänta. -Det gör han inte.
Peio stödjer hans kandidatur. Han kom förbi för att skryta om det.
Det kanske inte var så smart att lämna honom i sticket idag,
för att smida planer med djävulen.
-Jag var tvungen att komma hit. -Jag förstår dig. Förstår du mig?
Jag har aldrig hört det uttrycket, "Jag har sjungit."
Det är inget uttryck. Jag sjunger faktiskt.
Det måste vara avslappnande?
Jag gör tvål.
Jag antar att du är i behov av att rensa tankarna nu?
-Efter allt hon utsatt dig för. -Vem? Malen?
Ja.
Det var värre för henne, eller hur?
Och jag visste om allt.
-Hej. -Hej.
-Ursäkta mig. -Det är okej.
Varför skolkar du? Är det här någon slags utpressning?
Har du rökt på?
Ja.
Säg inget till mamma.
-Spelar det ingen roll vad jag tycker? -Jag vill inte vara här.
Tror du jag vill det?
Hjälp mig, för helvete.
Och respektera mig för en gångs skull!
Hallå?
Godkväll.
Jag ville fråga dig en sak.
Jag har hittat mejl som César skickat till olika företagsledare.
Han sökte investerare till sitt företag.
Han verkade ganska desperat.
Okej.
Jag vet inte, jag tänkte att kanske
det var någon av dem som erbjudit honom pengar för att han skulle filma dig.
Jag har tre namn.
Vilka?
Jorge Etxeburu, Igor Larrea
och Andoni Segurola.
Ja, jag känner dem.
Från flera möten med företagsledarna.
Fast inte från gårdagens.
Missade alla tre mötet?
Ja.
Har du haft problem med någon av dem?
Inte vad jag kan minnas.
Tänker du förhöra dem?
Jag vet att du inte vill det just nu, men jag ska vara försiktig.
Jag vill inte skada dig, tvärtom.
Det vet jag.
Hur gick det på fabriken?
Det var inte så formellt.
Det var fantastiskt.
Ja.
Godnatt.
Sov gott.
Inspektör Vázquez, du har besök.
Jag vet att det är sent.
Sätt dig.
-Vill du ha en autograf? -Ja, tack.
Som du lyckades vända det här.
Rädslan för att vår skam ska avslöjas.
Vi drivs alla av samma sak.
Men vi får se.
Ja, vi får se.
-Vad? -Inget.
Du påminner så mycket om henne, fast utan rädslan.
Jag påminner inte om henne. Allt som saknas är mina 30 katter.
Precis. Du kan inte heller se dig själv. Som hon.
…en spark på smalbenet.
Ett slag i ansiktet.
Ta det lugnt, ungar. Den är varm.
Nu räcker det!
-Är inte du lärare? -Mina springer inte så om jag säger ifrån.
Vilka är era platser?
-Här är min! -Nej, din är där.
-Jag sitter här. -Nej.
-Okej. Jag sitter här. -Julen, sätt dig ner.
Pappa, sätt dig där. Jag här.
-Nej, Julen, du sitter där. -Nej!
Jag sätter mig där.
-Så, klart. -Pappa, sätt dig där.
-Okej? -Ja.
-Bego. Bröd? -Ja.
Varför ler du inte oftare?
-Jag ska bara ringa ett samtal, okej? -Okej.
Varje natt innan du somnar tänker du, "Jag borde ändra på mig."
Du känner att det är något fel på dig.
Du behöver inte förändras.
Jag behövde det.
Du vill behöva det.
Lär du dig ingenting?
…så mycket, tills de skickade ut honom för att han varit ute i tio minuter.
-Rostmacka, pojkar. -Till rektorn.
Exakt samma sak hände min kompis Telmo.
Han pratade under lektionen när läraren förklarade något, plötsligt…
Pappa.
Är du okej?
Jag kommer snart.
Hej, raring.
Vad ska du göra?
Vänta.
Vänta. Sluta.
-Vad? -Jag kan inte.
-Okej, det är ingen fara.
Förlåt.
Ane, vad är det?
-Förlåt. -Men vad är det? Något är det, eller hur?
-Det är inget. -Vad då, inget?
Jag åker tillbaka till Bilbao.
Jag ska till doktorn imorgon.
Jag har mycket att göra.
Vänta en liten stund bara.
Handlar det om det vi pratade om igår?
Det gör inget, känn ingen press.
Du behöver inte bestämma dig nu. Vi pratar om det en annan gång.
Okej?
-Okej. -Det spelar ingen roll.
-Jag menar det. -Ja.
-Är du verkligen okej? -Ja.
-Jag ringer imorgon. -Visst.
Okej.
Jag älskar dig.
-Jag följer dig ner. -Nej, det behövs inte.
Undertexter: Lina Olsson