SERIÁL NETFLIX
KAPITOLA 3 PROSOPAGNOSIE
Mluvíme o Malen Zubiriové.
Její politická kariéra přišla v době ekonomické krize,
která zasáhla město a potopila její stranu v průzkumech.
Průzkumy ukazují, že místostarostka je jediná v městské radě,
koho občané hodnotí kladně.
Zdroje ze strany ji označují za očekávaného Lezcanova nástupce.
I když mezi nimi vznikaly konflikty.
- Ano? - Ahoj, Malen.
Takže? Jak proběhla schůzka?
Miren to pustila. Neslyšels?
Budu chotěm starostky?
Pozvou nás do opery.
Nedělej si naděje. Do Euskalduny tě nevezmu.
Bez korupce je život na prd.
Zasloužíš si to, Malen.
- Moc ti to přeju. - Děkuju.
Pomohl jsi mi sem.
Za každou skvělou ženou je vykastrovaný muž.
Víš, že se mi tyhle vtipy nelíbí, Alfredo.
Hej, řekni Leire mou novinku.
Proč spolu o víkendu něco nepodniknete?
Xabi, Xabi…
Určitě jí chybíš.
Jsem jí ukradenej.
Jen sdílíme koupelnu.
Víš, co myslím.
Já vím.
Užij si to.
I ty. Jdeš ven?
Ano. Zrovna jsem se chystal.
Pusu.
Je 16 hodin a v našem rádiu je čas nostalgie.
Jsou dva typy lidí.
Ti, kteří vedou dvojí život, a ti, kteří o tom sní.
Jsme masky, které nosíme. Všechny masky.
Není to lhaní. Lhaní je nošení jen jedné.
Pečlivě volíme, co ukázat.
Voličům, rodině,
milencům.
A někdy zapomeneme, že ostatní dělají totéž.
Kdo vlastně jsou?
Dny, které všechno změní, začínají jako ostatní.
Nikdy nejsou žádné známky katastrofy. Život vypadá laskavě.
A vy dál hrajete. Co nejhoršího se může stát?
Tentokrát to zjistíte.
Dobrý večer.
Co se děje?
Ty taky nejsi Francouzka.
Ne.
Poznal jsem to, když jsem četl tvůj profil.
Formální, jako z jazykové školy.
Formální?
Trochu.
Hele, nejsem úplně nadšená, že nejsi Francouz.
Proč? Máš na Francouze úchylku?
Prosím, ne.
To je jedna z nejdivnějších, co jsem zažil.
A když mě nutila převléct se za pandu.
Můžeš ještě poodstoupit.
Jsi slavná, nebo tak něco?
To máš se mnou štěstí.
Slyšelas někdy o… prosopagnosii?
Nerozeznáváš obličeje?
Sakra, dobrý.
Ty víš, co je prosopagnosie, a já nevím, kdo jsi.
Tak jo.
Dáme si něco k pití?
Dobře, platím.
Páni, díky moc.
Půjdeme sem?
Ne, je to blízko centra.
Dobře. Blíž parku.
Tam.
Holfve bistro. Nejlepší losos, co jsem kdy jedla.
- Přivezli ho z městečka… - Kterého?
Leksand.
- Byl jsem tam. O slunovratu. - Vážně?
- Přísahám. - Nevěřím.
Neskutečný!
Letos se chci do Švédska vrátit, tak si to zapamatuju.
- Ty se chystáš na nějaký výlet? - Ráda bych, ale mám hodně práce.
Hodně práce?
No, vypadáš uvolněně.
Ovšem. Proto jsem tady.
Máš tady dům?
A co ty? Co děláš?
Teda pokud pracuješ.
Ano, samozřejmě. Vlastně hodně. Jsem podnikatel. Ve start-upech.
A jde to dobře. Mám… intuici. Což může být štěstí, nevím.
Když se to opakuje, není to štěstí, ale talent.
A můžeš si koupit nejdražší surfovací prkno na trhu.
Tak jo.
- Takže jsem rozmazlenej? - Ne.
Taky beru své potěšení vážně.
Tak to si to vychutnáme.
A…
Máš nějakou intuici o mně?
Děkuji.
Rozdělíme to?
Tohle je úžasné místo. Nevěděla jsem, že existuje.
Tu máš.
Pojď.
Nemůžeš mít všechno.
Proč se usmíváš? Nějaký vtip?
Kurva, děda s mladými podnikateli.
Vyhneme se jim?
Zdravím.
- Zubiriová. - Všechno ok?
Skvělé.
Snažím se přesvědčit Txemu, aby znovu kandidoval, ale nejde to.
- Co mu dáváš do kávy? - Myslíš Gorku.
Dobré mravy vymírají.
Strach z budoucnosti?
Nejste všichni darwinisté?
Je čas se adaptovat, pravda.
Hodně štěstí.
Přesně tak.
Těšilo mě. Sbohem.
Sbohem.
IKER 44 / 6 KM PŘÁTELSTVÍ VŽDYCKY VÍTÁNO
IŇAKI 36 / 2 KM
Ne.
Tak tohle.
- Voní jako má čtyřletá neteř. - Voní jako naivita.
Bude starostkou. Musí vonět opačně.
Radši bych něco podobného tomu, co mám teď.
- Pánský parfém? To nejde. - Dostal mě až sem.
Navzdory tomu pachu sexu.
Když voníte jako muž, myslí si, že jste právě šukala.
- Ach! A to neznamená úspěch? - U ženy ne.
Prezident Francie může jet za milenkou,
to je šarm, ale u ženy je to známka impulzivity,
neovládaných emocí, iracionality.
- A kdo chce ve vedení maniaka? - Jo.
A teď mi řeknete, že vy pravidla neurčujete.
Ale pomáháte, aby zůstala.
Pošlu vám šest lahviček po 100 ml. Dost na celé volební období.
Má neteř mě přemluví k čemukoli. To je taky pravda.
Jsem César Barretxeguren.
Ty to příjmení znáš.
To zná celé Bilbao.
- Jsi ten nejmladší? - Jo.
Co žil v Londýně?
Ještě před čtyřmi měsíci. Byl…
Byl čas se vrátit.
A proč mi to říkáš?
Protože už mě ta hra nebaví. Neumím si něco nechat pro sebe.
Zatěžuje mě to.
Taky jsem přišel relaxovat.
Nemusíš mi nic říkat.
Páni.
Odpuzuju tě?
Ne, o to nejde.
Tak o co?
Já nevím.
Já jen… Děláš si ze mě prdel?
To bych nehádala.
Díky moc.
To je všechno.
- Bylo to jen to. - Jen to?
Jen to.
Kde jsme to byli?
Přestaň.
Nikdo tu není.
Vám boháčům je to fuk, co?
Měsíc vypadá úžasně. Chtěl jsem ti dát všechno.
Ne? V autě?
Hej, ty!
Moment vydržte.
Moment. Jen chvilku. Musím to vidět.
Tak jo.
Řekněte mi něco o sobě.
Proč?
Včera jsem neměla službu a chci se s vámi seznámit.
Jen jsem vás chtěl zkontrolovat.
Jméno, věk, co je za den.
Jmenuji se César.
Je mi 26 a dnes je…
Víte, co se stalo?
Napadli vás.
Okradli.
Vaše žena nám řekla, že jste to už nahlásil.
Možná si to teď nepamatujete.
Přijde za vámi policie.
Vyšetření budeme muset zopakovat, ano?
A možná udělat ještě jedno. Dnes.
Ale… Cítím se dobře.
Ale je vám 31 let.
Hned jsem zpátky.
Kurva.
PEČUJ O NĚJ!
Dobré ráno.
Omlouvám se za zpoždění. Můžeme začít.
Dnes máme probrat patnáct věcí:
pět z daňového úřadu, tři ze sociálního,
čtyři z územního plánování a tři z kultury.
Jsem hrozná, že se mi líbí vidět ho takhle.
Lezcano si určitě otevřel pacharán, hned jak to video viděl.
- Leda by za tím videem byl on. - Budoucnost, Malen. Budoucnost.
Pořád jsem ti nepoděkovala.
Nech to být.
Zase mě budeš nenávidět. Co ještě můžou odhalit?
O mně? Já nevím. Musela bych se zamyslet.
Máš štěstí.
Nemyslím jen tebe, Malen.
Jakýkoli podvod v rodině hodí na tebe.
- Mám je hned vyslechnout? - Abys je chránila.
Když ty supy předběhneme,
nechají vás na pokoji.
Co je zač?
Moc mladý?
Moc slavný?
Nebo s námi chce vyjebávat?
Pokud není pod kontrolou, vyřeším to.
Nikdo to není. Neboj. Už jsem ho zastavila. Věř mi.
Ano?
Paní Zubiriová? Inspektorka Vázquezová.
Máte chvilku?
Vlastně teď ne.
To mě moc mrzí.
Co jste chtěla?
Jen vědět, jak se máte.
Všechno je v pořádku.
Víte, že mám schůzku s vaším otcem?
Zastupuje sestru Ane Uribeové, mladé ženy, která se zabila.
Přijdou podat stížnost.
Ano. Vím, kdo je a co se stalo.
Spojila jsem ji se svým otcem.
Myslela jsem si to.
Paní Zubiriová, proč hledáte spravedlnost pro ostatní a ne pro sebe?
Řekla jsem vám to jasně.
Ráda bych, abyste mi věřila.
Vím, že váš případ vyžaduje velkou diskrétnost.
Víte, určitě svou práci děláte dobře.
Tak co vám brání?
Co vám brání? Jestli vás někdo nutí nic nehlásit, povězte mi to.
Rozhoduju se sama.
Dovolte mi, abych vám řekla, že děláte chybu.
Nevidíte, že následky budete trpět jen vy sama?
Promiňte, ale musím zpátky do práce.
Děkuji.
- Možná to byl vzkaz pro Kepu. - Co na tom záleží?
Je to obluda. Neexistuje žádná závěť.
Jak s tím mohla spát?
Vaše sestra spala s horšími věcmi.
Informoval jsem svou klientku, že je téměř nemožné dokázat,
že sebevražda její sestry byla způsobena obtěžováním ze strany kolegů.
A já mu řekla, že jedna věc zjevně vedla k druhé.
Zjevné, dvojtečka. Co nelze zpochybnit ani popřít.
To není ten případ.
Selský rozum je nepřesný. Zákon není.
Budeme se muset spokojit s obviněním z „nezákonného šíření“.
A to jen pokud dokážeme výměnu snímků.
Další otázka je, kdo je poslal.
Většinou je to zhrzený bývalý přítel.
- Znáte někoho z jejích partnerů? - Spousty.
Byla sériová monogamistka.
Byla kočka, víte?
A nějaký vztah důležitější než zbytek?
Poslední.
Jaký byl?
No, Kepa není jen tak nějaký chlap.
Kepa je muž, jakého jste si představovala, když jste ještě věřila na muže.
A klientka určila, že snímky pocházejí z jiné doby.
Jistě.
A pamatujete si nějaký problémový vztah?
Hádky, šikana, žárlivost…
To… ne.
Aspoň ne ty, které znám.
- Byli normální a milí. - Normální?
„Vždycky pozdravil.“ Znáte to.
Jak se máš?
Jsou to prasata, Anetko.
Jak ti je?
- Jak by bylo vám? - Není to fér.
- Odkud to mohli vzít? - Jsou to takoví parchanti.
- Nechceš trochu vody? - Tak jo.
Díky.
Lexatin?
Ne, díky.
To myslíte vážně?
To je zcela nepřijatelné.
Máte plnou podporu vedení.
Dobře.
Děkuji. A co s tím uděláte?
Jak to zastavíte, aby si to neposílali?
Musíme zjistit, kdo to začal, že?
Nechte to na mně.
Co ti řekl? Že když se k němu nevrátíš, tak ty fotky zveřejní?
Ne, ne. Rychle jsem ho utnula.
Nic takového neřekl, ale…
Sakra, nemluvili jsme spolu tak pět let.
A ten chlap je pořád stejný.
A nevíš, kde je?
Ne, nenašla jsem ho.
Běž na policii. Určitě ho najdou.
Je to kvůli Kepovi? Holka, on je zlatíčko.
Ano, ale Kepa…
- No tak, Ane. - No, uvidím.
Upozornění pro všechny pracovníky.
V reakci na stížnost zaměstnankyně,
která nás upozornila na sdílení soukromých fotografií proti její vůli,
žádáme o skončení takového chování.
Jinak společnost udělí patřičné pokuty.
Ane, bylo to nutný?
Řeklas jim jména?
Ne. Ale musela jsem sakra něco udělat, ne?
Vydrž to, holka.
- Nechají toho. - Nebo si s nimi promluv.
Hezky.
Počkej, mohla jsem je udat na policii a neudělala jsem to.
Chceš být nedotknutelná, ukazovat na ostatní
a nechat nás vyžrat to propouštění.
To se ti přesně hodí.
Oihane, co to říkáš?
Vážně si myslíš, že jsem to chtěla?
Tvůj manžel měl přemýšlet, než tu fotku sdílel.
To ty taky, než jsi roztáhla nohy.
Říká se, že minulost neexistuje.
Že můžeme žít a neohlížet se.
Že se můžeme i znovu narodit.
Ale je to lež.
Minulost je místo.
A někdy se na ně musíme vrátit.
Nejlepší je si tu návštěvu užít a říct sbohem navždycky.
Díky.
Ale co když nenajdete toho, komu to chcete říct?
Můžete jen čekat.
Čekat, až se ukáže a být zase jeho kořistí.
Střední škola je nudí.
- Rozmazáváš to. - Já vím.
- Hýbeš se, holka. - Nepohla jsem se.
Pohla.
Každopádně je to pravda.
Už 15 let to chrlím na lidi, které to nezajímá.
V podstatě definice šílenství.
Pak je tu knihkupectví, což je pro důchodce.
A turistika, což je absolutně nesexy.
„Ne, sbírám listy, chodím.
Zašukáme si?“
Jsi nějak potichu.
- Já? - Ano.
Ne.
No, pár dní jsem nespala. Moc nespím.
A i tak se podívej, jak záříš.
Ani náhodou.
Kéž bych měla tvůj šarm.
Bego, jaký šarm? Co…
Jaký šarm, sakra? Co to je?
Žádný nemám.
Jestli chceš, řeknu ti to později, až se se mnou Archeolog84 rozloučí slovy
„Ne, já ti nějak zavolám.“
„Když bude potřeba, zavolám.“
Víš?
To zní, jako že se na to rande těšíš.
Tak to prostě je.
Drahoušku.
Všechno je v pohodě.
Idoio!
Kurva.
Juane Mari, dlouho jsme se neviděli.
Jak se máte?
Čekala jsem Excel.
Jsem stará škola. Vykopávka.
Můžu už jít?
Tohle mě strašně štve, Alfredo.
Kdyby ses mě jednou zeptala, jak si vede moje firma, nebylo by to nutné.
Od kdy tě společnost zajímá? Ani tam nechodíš.
Všichni nemůžeme uspět jako ty.
Ani ses nezvedl ze židle.
Tati, prosím.
Co si tahle rodina beze mě počne?
Nad kým se budete povyšovat?
Určitě není žádné video, jak někde šukám?
Je?
Tvá dcera bude taky vytahovat svoje sračky na světlo?
Už jsi skončil? Můžeš jít.
Jak rozkazuješ.
Na mě nic nenajdou.
Omlouvám se za čekání, Césare. Můžete jít dál.
Čeká na vás.
Já myslel, že půjdeme na oběd.
Obchod řeším radši tady.
O to jde, ne?
Udělal jsem něco hrozného, tati.
Hrozného.
Řekla ti to Idoia?
Děti jsou v pořádku. Jestli tě to zajímá.
Musíš mi pomoct.
Netahej mě do toho.
Víc slyšet nechci.
Nechci být tvůj komplic ani pomocník.
- Nechci tě zatahovat… - Za tvé chyby nezaplatím.
Platil jsem ti dobrodružství v Londýně,
věděl jsem, že to skončí jako ta produkční společnost,
galerie,
výlety à la carte a kdo ví kolik dalších nesplněných snů.
- Tohle není totéž, tati, přísahám. - Ne.
Tohle je mnohem dražší. Nemám pravdu?
Jak může člověk tak klesnout?
Má vnoučata nebudou mít nikdy nouzi. To ti zaručuji.
Ale poslouchej.
- Se mnou nepočítej. - Kurva.
Ani tví bratři tě nebudou tahat z problémů.
Sám to nedokážu, tati.
Nech mě to vysvětlit, prosím.
Dej se do pořádku.
Nechoď takhle mezi lidi.
Ahoj.
Ahoj. Copak? Taky ses přišla ptát?
Neboj, ta inspektorka tu právě byla. Vyslýchala mě.
- Chtěla tě vyloučit, že? - Ano, jistě. A myslím, že vyloučila.
- Ježiši. - Jen dělá svou práci.
Samozřejmě.
A já dělám svou. Nevidíš?
- Chci se na něco zeptat. - Tak do toho.
Řekla ti Ane o Jokinovi? Co s ním byla před časem?
O tom nic nevím.
Nemluvili jsme o minulosti.
Nikdy?
Ne, nikdy.
Fungovalo nám to tak. Dost dobře.
Budeš tam celý den stát a dívat se na mě?
- Uklidni se. - Co?
Nic, jenom jsem překvapená.
Nevěděla jsem, že jsi… jeden z nich.
Z jakých „nich“? Já nejsem nic. Co to má být?
Tohle je normální život, Begoňo.
Neohlížet se, činit pokání, vyznat se. Na to mám kněze.
Když to funguje, proč mluvit?
Jestli se to podělá, mluvením nic nespravíš.
- Vy dva jste si rozuměli. - Přestaň.
Přestaň, Begoňo. Neměli jsme si odpustit?
Starej se o svou vinu a nech mě být. Souhlas?
Kurva, promiň, Kepo.
Taky se omlouvám. Dva dny jsem nespal.
Netuším, kdo je ten Jokin.
O co jde? Myslíš, že to mohl být on?
Já nevím.
Je jediný, koho neznám. Poslala jsem mu zprávu, jak zareaguje.
Ozvi se, když něco zjistíš.
Ovšem.
Máš chvilku?
Sakra, Bego, vážně?
Ani náhodou. Ani náhodou, co? Ne.
Ale děti milují zvířata. A tvoje jsou taky z venkova.
Proč myslíš, že zůstal u tebe doma?
Protože kdykoli o něm Ane dětem řekla, vyděsily se.
Co když ho pustím?
Možná. Ale odnes ho odsud.
Dobré odpoledne.
Zdravím.
Co si dáte?
Moje dcera se chtěla omluvit za to, co se stalo s vaším foťákem.
- Měla špatný den. - Já vím.
Chápu špatný den,
ale rád bych to slyšel od ní.
Je to dítě.
Ne. Není.
Mohla bych vám vyčíst, jak nás obtěžujete. Jste jako hyeny.
Hele, přišel jsem kvůli tomu o práci.
- Víte? - Možná vás to naučí respektu.
Jako máte vy pro svého muže?
- Nedovolím… - Promiňte.
Počkej!
- Mám tě svézt? - Jdu na tréning.
Všechno to přejde.
VYHLEDÁVÁNÍ - VIDEO S MALEN SEX NA PLÁŽI S MALEN ZUBIRIOVOU
Když jsem viděl to video, byl jsem vlastně rád.
- Jo? - Byla odhalena.
Vždycky by to tak mělo být. Teď ji při rozvodu rozdrť.
Já nevím. Ani „Jak to, že odcházíš? Nebo…
„Promluvme si o tom“, „odpusť mi.“ Ty věci, co se říkají.
Ovšem.
Nevíte o nějakým podnájmu?
No tak.
Naser se, sakra.
- Víc? - Jo, víc.
Udělali z nás eunuchy. Takže jo, jsme naštvaní.
- Tys tu knihu nečetl… - Jakou knihu?
- Co chceš? - Promiň, Malen.
Moc se omlouvám.
Potřebuju tě vidět.
Nabídli mi spoustu peněz, Malen. Nevíš, jak moc je potřebuju.
Vezmou mi všechno. Mě, dětem…
Nepoužívej je jako omluvu toho, cos mi provedl, hajzle.
Nechci vědět proč. Chci vědět pro koho.
Všechno ti řeknu.
- Ale… - Ale co?
Zradil jsi mě. Posral jsi mi život.
A teď budeš chtít peníze, abys mi řekl pravdu.
Přišel jsem o všechno, Malen.
Přišel jsem o ženu,
přišel jsem o děti, přišel jsem o… důstojnost.
Pomoz mi, prosím. Pomozme si navzájem.
- Malen, proboha… - Vypadni.
Ne, co děláš? Musíme si promluvit.
Co to všechno, co jsme sdíleli?
Vypadni z mýho auta.
Vypadni z mýho auta!
Ahoj, tady Jokin. Anin kamarád.
Viděl jsem tvou zprávu. O čem chceš mluvit?
Tyhle ne.
Že ne?
Musím ti něco říct.
Jako právnička
jsem měla klienta, velmi důležitého a známého podnikatele.
Jedna z jeho zaměstnankyň ho nahlásila za obtěžování.
Přijala peníze, protože jsem ji přesvědčila, že víc nedostane.
Ale byla jiná doba.
To není omluva.
Víš, co je nejhorší?
Že mě ten hajzl vzal na luxusní večeři, aby mi poděkoval.
Vyšel z toho snadno.
Ani ho to moc nestálo.
Nebyl to majitel řetězce restaurací?
Teď vím, že ti můžu věřit.
A vy mu věříte?
Kdyby šlo o vydírání,
žádal by o peníze dřív, ne po úniku videa.
Vzhledem k tomu, kdo je.
Je to César Barretxeguren.
Dnes si s ním promluvím.
Dnes?
- Nemyslím… - Nebojte se.
Budu diskrétní.
A on určitě taky.
Máte mé slovo.
Děláte správnou věc.
Co to dělá?
Sakra.
Co to sakra…
Doprdele.
Potřebuju sanitku. Hned.
Ano.
Překlad titulků: Klára Helánová