EN NETFLIX-SERIE
KAPITEL 3 PROSOPAGNOSI
Vi pratar om Malen Zubiri.
Hennes politiska karriär sammanföll med lågkonjunkturen som drabbade staden
och sänkte partiets position i opinionsmätningarna.
Dessa opinionsmätningar visar också att hon är den enda i kommunstyrelsen
som godkänns av medborgarna.
Idag pekar källor i partiet ut henne som Lezcanos efterträdare,
även om det förekommit konflikter mellan dem.
-Ja? -Hej, Malen.
Så? Hur gick mötet?
Miren läckte det. Har du inte hört?
Ska jag bli borgmästarens make?
De kommer att bjuda oss på operan.
Ha inte för höga förväntningar. Du får inte följa med till Euskalduna.
Vad vore livet utan lite korruption?
Du förtjänar det, Malen.
-Jag är glad för din skull. -Tack.
Du hjälpte mig att ta mig hit.
Bakom varje framgångsrik kvinna står en underminerad man.
Du vet att jag inte gillar sådana skämt.
Berätta nyheterna för Leire.
Ni borde göra något tillsammans i helgen.
Xabi…
Hon saknar dig säkert.
Jag finns här om hon behöver mig.
Vi delar badrum.
Du vet vad jag menar.
Jag vet.
Ha så trevligt.
Detsamma. Ska du ut?
Ja. Jag var precis på väg.
Puss.
Klockan är 16:00 och det är nostalgidags.
Det finns två sorters människor.
De som lever ett dubbelliv,
och de som drömmer om ett.
Vi blir till maskerna vi bär.
Alla de olika maskerna.
Det är inte att ljuga.
Att bara bära en mask är att ljuga.
Vi väljer noga vad vi vill visa.
För väljarna, för vår familj,
för våra älskare.
Och ibland glömmer vi att andra gör samma sak.
Vilka är de egentligen?
Dagarna som förändrar allt börjar som precis som alla andra.
Utan tecken på katastrof.
Livet verkar rulla på.
Och du fortsätter spela. Vad är det värsta som kan hända?
Den här gången kommer du få se.
Godkväll.
Vad är det?
Du är inte heller från Frankrike.
Nej.
Jag förstod det när jag läste din profil.
Så formellt, som lärt i en språkskola.
Formellt?
Lite.
Jag vet inte om jag gillar att du inte är fransk.
Varför då? Tänder du bara på fransmän?
Nej, snälla.
Är det så? Det var något av det märkligaste jag hört.
Nästan som hon som gillade när jag bar pandadräkt.
Du kan ställa dig längre bort om du vill.
Är du kändis eller något?
Då har du tur när det gäller mig.
Har du hört talas om prosopagnosi?
Du känner inte igen ansikten?
Imponerande.
Du vet vad prosopagnosi är och jag vet inte vem du är.
-Ja. -Ja.
Ska vi ta en drink?
Okej, jag bjuder.
Oj, tack så mycket.
Ska vi gå in här?
Nej, det ligger nära Stureplan.
Okej. Nära parken.
Precis.
Holfve Bistro. Den bästa laxen jag någonsin ätit.
-De hämtar den från en liten by… -Vilken?
Leksand.
Jag har varit där. På midsommar.
-Allvarligt? -Jag lovar.
-Otroligt. -Så lustigt.
Jag tänkte besöka Sverige igen i år, så det ska jag komma ihåg.
Har du någon resa planerad?
Jag vill, men jag har inte tid.
-Mycket jobb? -Ja.
Du ser avslappnad ut.
Ja, det var därför jag åkte hit.
Har du hus här?
Och du då? Vad jobbar du med?
Om du jobbar, alltså.
Ja, klart att jag jobbar. Mycket, faktiskt. Med startupbolag.
Och det går bra. Jag har intuition. Eller så är det bara tur, jag vet inte.
Händer det upprepade gånger är det inte tur, då är det talang.
Vilket gör att man kan köpa den dyraste surfbrädan som finns.
Okej.
-Tycker du att jag är slösaktig? -Nej.
Jag tar också mina nöjen på allvar.
Nu gör vi slut på det här.
Jaha…
Och,
vad säger din intuition om mig?
-Tack. -Tack.
Ska vi dela den?
Vilken otrolig plats. Jag visste inte ens att den fanns.
Här.
Kom.
Man kan inte få allt.
Varför ler du? Har du hört ett kul skämt?
Kolla, farfar med sina unga entreprenörer. Ska vi undvika dem?
Hej.
-Zubiri. -Är allt bra?
Helt perfekt.
Jag försökte övertyga Txema om att ställa upp i valet igen,
men han vägrar.
-Vad har du lagt i hans kaffe? -Du får fråga Gorka.
Ingen är artig nu för tiden.
Oroliga inför framtiden? Tror ni inte på Darwins teorier?
Dags att anpassa sig, det är sant.
Lycka till.
Så är det.
Trevligt att ses. Adjö.
Adjö.
IKER 44 / 6KM VÄNSKAP UPPSKATTAS ALLTID
Nej.
Då blir det den här.
-Den luktar som min fyraåriga brorsdotter. -Den luktar naivitet.
Hon ska bli borgmästare. Hon borde lukta motsatsen.
Jag föredrar något liknande den jag har på mig nu.
-En herrparfym? Omöjligt. -Jag har tagit mig så här långt.
Trots lukten av sex.
Luktar du som en man tror de att du nyss haft sex.
-Vilket inte förmedlar framgång? -Inte för en kvinna.
Frankrikes president kan träffa sin älskarinna och det är bara charmigt.
För en kvinna förmedlar det impulsivitet, okontrollerade känslor, irrationalitet.
-Vem har förtroende för någon sådan? -Okej.
Och det är inte ditt fel att det är så det är, eller hur?
Men du låter det fortsätta.
Jag skickar sex flaskor till dig. Det borde räcka mandatperioden ut.
Jag gör vad som helst för min brorsdotter, så är det ju faktiskt.
Jag heter César Barretxeguren.
Du känner igen mitt efternamn.
Alla i Bilbao känner till er.
-Är du den yngste? -Ja.
Som bodde i London?
Tills för fyra månader sen.
Det…
Det var dags att åka hem.
Men varför berättar du?
För att jag är trött på spelet. Jag är dålig på att hålla saker hemliga.
Det är jobbigt och jag är också här för att slappna av.
Du behöver inte berätta om du inte vill.
Oj.
Luktar jag äckligt?
-Det är inte det. -Vad är det då?
Jag vet inte.
Det är bara…
Driver du med mig?
Det hade jag aldrig gissat.
Tack ska du ha.
Det var allt. Det var bara det.
-Bara? -Bara.
Var var vi?
Sluta.
Det är ingen här.
Rikt folk bryr sig inte om något, är det så?
Månen är fantastisk. Jag tänkte att du kunde få allt.
Inte? I bilen?
Hördu!
Då ska vi se, ett ögonblick, ursäkta.
Ett ögonblick. Jag måste bara kolla det här också.
Okej.
Berätta om dig själv.
Varför det?
För att jag inte jobbade igår och vill lära känna dig.
Jag vill bara kolla att du är okej.
Namn, ålder, vilken dag det är idag.
-Jag heter César. -Okej.
Jag är 26 år och idag är…
Minns du vad som hände?
Du misshandlades.
Och rånades.
Din fru sa att du redan hade anmält det.
Men du kanske inte minns det nu.
Polisen kommer och pratar med dig.
Vi måste upprepa de här testerna, okej?
Och kanske göra några till. Idag.
Men, jag mår bra nu.
Fast du är 31 år gammal.
Jag är strax tillbaka.
Fan också.
TA HAND OM HENNE!
Godmorgon.
Förlåt att jag är sen. Vi kan börja.
Vi har femton punkter att diskutera idag,
fem angående skattekontoret, tre angående socialförvaltningen,
fyra angående stadsplanering och tre angående kultur.
Jag skäms över att jag gillar att se honom så obekväm.
Lezcano öppnade säkert en flaska likör när han såg filmen.
-Eller så var det han som låg bakom den. -Framtiden, Malen. Framtiden.
Jag har inte tackat dig än.
Spara det.
Du kommer säkert hata mig igen. Vad mer kan de avslöja?
Om mig? Det vet jag inte. Jag ska fundera.
Vilken tur.
Jag menar inte bara om dig.
Det kan vara saker någon i din familj gjort också.
-Ska jag förhöra dem? -För att skydda dem.
Om vi ligger steget före gamarna,
kommer de lämna er i fred.
Vem är han?
Är han för ung?
För känd?
Eller för ivrig att fortsätta förstöra för oss?
Om du inte kan kontrollera honom, gör jag det.
Han är ingen. Oroa dig inte, jag har tagit hand om honom.
Ja?
Fru Zubiri? Det här är inspektör Vázquez.
Har du en minut?
Jag har inte tid just nu.
Okej, jag ber om ursäkt.
Vad ville du?
Bara höra hur det är med dig.
Allt är bra.
Vet du att jag snart ska träffa din far?
Han representerar Ane Uribes syster, den unga kvinnan som tog livet av sig.
De kommer för att göra en anmälan.
Ja. Jag vet vem hon är och vad som hände.
Jag presenterade henne för pappa.
Jag tänkte väl det.
Fru Zubiri, varför söker du rättvisa för andra men inte för dig själv?
Jag trodde att jag förklarat det.
Jag vill att du litar på mig.
Jag förstår hur diskret ditt fall måste behandlas.
Jag tvivlar inte på att du är bra på ditt jobb.
Vad är det då som hindrar dig?
Vad är det? Om någon pressar dig att inte anmäla det, berätta för mig.
Jag fattar mina egna beslut.
Låt mig då säga att du begår ett misstag.
Förstår du inte att den enda som kommer att få lida för det här är du?
Ursäkta, men nu måste jag fortsätta jobba.
Tack.
-Lappen kan ha varit till Kepa. -Vad spelar det för roll?
Det är ett äckligt kryp, det finns inget giltigt testamente.
Hur kunde hon ligga bredvid den?
Din syster låg med värre saker.
Jag har informerat min klient om att det är näst intill omöjligt att bevisa
att hennes systers självmord orsakades av trakasserier på arbetsplatsen.
Jag sa att det var uppenbart att det ena ledde till det andra.
Uppenbart, kolon, något som inte kan ifrågasättas.
Så är inte fallet här.
Sunt förnuft är inte exakt. Men det är lagen.
Vi får nöja oss med att anklaga dem för olaga integritetsintrång.
Om vi kan bevisa att de distribuerat bilderna.
En annan fråga är vem som först skickade dem.
Det brukar vara en bitter ex-pojkvän.
-Träffade du någon av hennes ex? -Massor.
Hon bytte pojkvän hela tiden.
Hon var väldigt snygg.
Var det någon relation som var mer betydelsefull?
Den sista.
Hur var den?
Kepa är ingen vanlig kille.
Kepa är hur du naivt drömde om att en kille skulle vara, när du var ung.
Dessutom bekräftar min klient att bilderna inte är nytagna.
Okej.
Minns du någon problematisk relation?
Misshandel, mobbning, svartsjuka…
Nej.
Inte vad jag vet.
-Alla var normala och trevliga. -Normala?
"Han hälsade alltid." Du vet.
Ane.
Hur mår du?
De är svin, Anutxi.
Hur mår du?
-Hur skulle ni må? -Det är så orättvist.
-Var kan de ha fått dem ifrån? -De är sådana jävla idioter.
-Vill du ha lite vatten? -Okej.
Tack.
Lexatin?
Nej, tack.
Menar du allvar?
Det är helt oacceptabelt.
Du har ledningens fulla stöd.
Okej.
Tack. Vad tänker ni göra?
Hur tänker ni stoppa det, så att de slutar sprida dem?
Vi måste ta reda på vem som startade det, eller hur?
Jag tar hand om det.
Sa han att han skulle visa foton på dig om du inte tog tillbaka honom?
Nej. Jag bröt all kontakt direkt.
Han sa inget sådant, men…
Fan, vi har inte ens pratat på typ fem år.
Och killen är likadan fortfarande.
Du vet inte var han är?
-Nej, jag har inte hittat honom. -Gå till polisen. De hittar honom.
Är det på grund av Kepa? Han är en bra kille.
Ja, men Kepa…
-Kom igen, Ane. -Kanske, jag får se.
Det här är ett meddelande till samtliga anställda.
Vi har mottagit ett klagomål från en anställd
angående att hennes privata bilder delats på arbetsplatsen utan hennes medgivande,
och vi ber härmed att all sådan aktivitet upphör.
Fortsätter det, kommer påföljder att tillämpas.
Ane, varför gjorde du så?
Gav du dem några namn?
Nej. Men jag måste göra något, eller hur?
Det är bara att stå ut.
-De går snart vidare. -Eller prata med dem.
Snällt.
Men jag kunde ha anmält dem, men det gjorde jag inte.
Du försöker bara sätta dig själv i säkerhet,
så att det blir vi andra som riskerar uppsägning.
Perfekt tajming.
Vad menar du, Oihane?
Tror du verkligen att jag ville att det här skulle hända?
Din man borde ha tänkt till innan han skickade fotot vidare.
Det borde du också ha gjort, innan du särade på benen.
De säger att det förflutna inte existerar.
Att vi kan leva utan att se tillbaka.
Att vi till och med kan återfödas.
Men det är en lögn.
Det förflutna är en plats.
Och ibland tvingas vi återvända dit.
Man får göra det bästa av besöket och ta farväl en gång för alla.
Tack.
Men tänk om du inte hittar den du behöver ta farväl av?
Då får du vänta.
Vänta tills han dyker upp och du blir hans byte ännu en gång.
Gymnasieelever är uttråkade.
-Du målar utanför. -Jag vet.
Ligg stilla då.
-Jag rör mig inte. -Det gör du visst.
Hur som helst, och med all rätt.
Jag har pratat inför folk som inte lyssnar i mer än 15 år nu.
Definitionen av galenskap.
Sen finns det en bokklubb, den är för pensionärer.
Och en vandringsklubb, inte speciellt upphetsande.
"Nej, jag samlar löv. Jag promenerar.
Ska vi knulla?"
Vad tyst du är.
-Är jag? -Ja.
Nej.
Jag har inte sovit på några dagar. Jag sover inte så bra.
Och ändå strålar du.
Det gör jag inte.
Om jag ändå hade din utstrålning.
Bego, vilken utstrålning? Vad…
Vilken jävla utstrålning? Vad menar du? Jag har ingen utstrålning.
Om du vill kan vi prata mer om det senare när Arkeolog84 avvisar mig med,
"Ring inte mig, jag ringer dig."
"Jag ringer om det är något."
Du vet?
Det låter som att du ser fram emot din dejt.
Det är som det är.
Raring.
Allt är okej.
Idoia!
Fan.
Juan Mari, det var länge sen.
Hur är det?
Jag förväntade mig en Excel-fil.
Jag är gammaldags. Jag är fan uråldrig.
Kan jag gå nu?
Jag vill inte göra det här, Alfredo.
Om du frågat hur det gick för mitt företag skulle du inte behöva det.
Du har aldrig brytt dig om företaget. Du går ju inte ens dit.
Alla är inte lika framgångsrika som du.
Du har aldrig ens rest dig från stolen.
Pappa, snälla.
Hur ska er familj klara sig utan mig?
Vem ska ni nu känna er överlägsna?
Är du säker på att det inte finns några sexfilmer av mig?
Finns det det?
Tänker du be din dotter berätta om all hennes skit också?
Är du klar? Du kan gå.
Som du vill.
De hittar inget på mig.
Förlåt att du fick vänta, César. Du kan komma in nu. Han väntar på dig.
Jag tänkte att vi kunde äta lunch?
Bättre att prata affärer här.
Det är väl därför du är här?
Jag har gjort något hemskt, pappa.
Hemskt.
Har Idoia berättat?
Barnen mår bra. Om du nu bryr dig.
Du måste hjälpa mig.
Blanda inte in mig i det här.
Jag vill inte veta mer.
Jag tänker inte bli din medbrottsling.
-Jag kom inte för… -Jag tänker inte lida för dina misstag.
Jag finansierade ditt äventyr i London,
fast jag visste att det skulle sluta som produktionsbolaget,
galleriet,
resebolaget och jag vet inte hur många fler av dina drömmar.
-Det här är inte samma sak, jag lovar. -Nej.
Det här har kostat betydligt mer. Har jag fel?
Hur kan man sjunka så lågt?
Mina barnbarn kommer alltid få allt de behöver. Det lovar jag.
Men lyssna nu.
-Du kan inte räkna med mig längre. -Fan.
Dina bröder kommer inte heller att hjälpa dig.
Jag klarar det inte ensam, pappa.
Snälla, låt mig förklara.
Ta dig samman.
Du kan inte gå ut så där.
Hej.
Jaså? Vad vill du? Är du också här för att ställa frågor?
Oroa dig inte, inspektören har precis varit här och förhört mig.
-Hon ville väl bara utesluta dig? -Naturligtvis. Och det gjorde hon nog.
-Herregud. -Hon gör bara sitt jobb.
Ja, så klart.
Och jag gör mitt. Ser du inte det?
-Jag ville fråga en sak. -Gör det då.
Pratade Ane någonsin om Jokin? Ett gammalt ex till henne?
Det vet jag inte.
Vi pratade inte om det förflutna.
Aldrig?
Nej, aldrig.
Vilket fungerade bra för oss. Väldigt bra.
Ska du stå där hela dagen och titta konstigt på mig?
-Lugna dig. -Vad?
Det var allt, jag blev bara förvånad.
Jag trodde inte att du skulle bete dig så här.
Vad då, "så här"? Jag gör ingenting. Vad fan?
Det är så här det är, Begoña.
Jag ser inte bakåt. Jag har inget att bekänna.
Jag har en präst för det. Om allt fungerar, varför prata?
Att prata distraherar en bara. Det löser ingenting.
-Då kom ni bra överens, förstår jag. -Sluta nu.
Sluta, Begoña. Skulle inte vi förlåta varandra?
Ta hand om dina egna skuldkänslor och lämna mig ifred. Okej?
Förlåt då, Kepa.
Förlåt mig, också. Jag har inte sovit på två dagar.
Jag har ingen aning om vem den där Jokin är.
Varför undrar du? Tror du att det kan ha varit han?
Jag vet inte.
Han är den enda jag inte känner. Jag har skickat ett meddelande till honom.
Säg till om du får reda på något.
Självklart.
Har du en minut?
Vad fan, Bego? Allvarligt?
Inte en chans. Absolut inte. Nej.
Men barn älskar djur. Och dina bor på landet, dessutom.
Men varför tror du att den fick stanna hos er?
För att barnen blev skiträdda varje gång Ane pratade om den.
Ska jag släppa ut den?
Ja, kanske. Men inte häromkring i alla fall.
God eftermiddag.
Hej.
Vad vill du ha?
Min dotter vill be om ursäkt för det som hände med din kamera.
-Hon hade en dålig dag. -Jag vet.
Det förstår jag,
men jag vill höra henne säga det.
Hon är ett barn.
Nej. Det är hon inte.
Vi kanske ska prata om trakasserierna ni utsätter oss för? Ni är som hyenor.
Jag har förlorat jobb på grund av det här.
-Förstår du? -Det kanske lär dig lite respekt.
Som du har för din man?
-Jag tänker inte… -Förlåt.
Vänta!
-Ska jag köra dig någonstans? -Jag ska och träna.
Det här kommer snart att vara över.
MALEN FILM SEX PÅ STRANDEN MED MALEN ZUBIRI
Jag blev faktiskt glad när jag såg filmen.
-Jaså? -Hon avslöjades.
Så borde det alltid vara. Dags att låta skilsmässan krossa henne.
Jag vet inte. Inte ens ett, "Varför lämnar du mig?" Eller…
"Låt oss prata om det, förlåt mig." Sakerna man brukar säga.
Såklart.
Känner ni någon som hyr ut en lägenhet?
Kom igen.
Bli arg, för helvete.
-Ännu argare? -Ja.
De har gjort oss till mesar. Så, ja, vi borde bli arga.
-Du läste inte boken jag skickade? -Vilken bok?
-Vad vill du? -Förlåt mig, Malen.
Jag är så ledsen.
Jag behöver träffa dig.
De erbjöd mig mycket pengar. Du anar inte hur mycket jag behöver det.
De kommer ta allt ifrån mig. Från mig, från mina barn…
Våga inte använda dem som ursäkt för vad du har gjort mot mig, din jävel.
Jag vill inte veta varför. Jag vill veta vem som betalade.
Jag ska berätta allt.
-Men… -Men, vad?
Du har svikit mig. Du har förstört mitt liv.
Och nu tänker du be mig om pengar för att berätta sanningen?
För att jag har förlorat allt, Malen.
Jag har förlorat min fru, mina barn, min värdighet.
Snälla, hjälp mig. Vi kan hjälpa varandra.
-Malen, för guds skull… -Ut.
Nej, vad tänker du göra? Vi måste prata.
Tänk på det vi hade.
Ut ur min bil.
Ut ur min bil!
Hej, det här är Jokin. Anes vän.
Jag såg ditt meddelande. Vad ville du prata om?
Inte den här.
Eller hur?
Jag måste berätta en sak.
När jag arbetade som advokat hade jag en klient, en välkänd affärsman.
En av hans anställda anmälde honom för trakasserier.
Hon tog pengarna för att jag övertygade henne om att det var allt hon skulle få.
Men det var annorlunda då.
Det är ingen ursäkt.
Vet du vad det värsta är?
Att den jäveln bjöd mig på en fantastisk middag för att tacka mig.
Han hade kommit billigt undan.
Middagen kostade inte heller mycket.
Visst ägde han väl en restaurangkedja?
Nu vet jag att jag kan lita på dig.
Och du tror honom?
Om han tänkte utpressa mig,
hade han bett om pengarna innan, inte efter han läckt filmen.
Med tanke på vem han är.
Det är César Barretxeguren.
Då ska jag prata med honom idag.
Idag?
-Jag tror inte att… -Oroa dig inte.
Jag ska vara diskret.
Och det är säkert han också.
Jag lovar.
Du gör det du måste göra.
Vad gör han?
Vad fan?
Vad i helvete?
Fan.
Jag behöver en ambulans. Nu!
Ja.
Undertexter: Lina Olsson