EN NETFLIX-SERIE
3. KAPITTEL PROSOPAGNOSI
Vi snakker om Malen Zubiri, hvis karriere har falt sammen med den økonomiske krisen
som har rammet byen og ført til nedgang for partiet.
Meningsmålingene viser at viseordføreren er den eneste i byrådet
som stiger i aktelse blant borgerne.
I dag peker kilder i partiet på henne som Lezcanos forestående etterfølger,
selv om det har vært konflikter mellom dem.
-Ja? -Hei, Malen.
-Så? Hvordan gikk møtet? -Miren har lekket det. Hørte du det ikke?
Blir jeg ordførerens eskorte?
De inviterer oss vel til operaen nå.
Ikke si det. Jeg tar deg ikke med til Euskalduna.
Uten korrupsjon suger livet.
Du fortjener det, Malen.
-Jeg er glad på dine vegne. -Takk.
Du hjalp meg å komme hit.
Bak enhver stor kvinne står det en gjeldet mann.
Du vet at jeg ikke liker de vitsene, Alfredo.
Hei, fortell Leire mine nyheter.
Kanskje dere kan gjøre noe sammen i helgen?
Xabi, Xabi…
-Hun savner deg sikkert. -Jeg er her om hun trenger meg.
Vi deler bad.
Du vet hva jeg mener.
Jeg vet det.
Kos deg.
Og du? Skal du ut?
Ja. Jeg gjorde meg klar her.
Kyss.
Klokken er 16, og det er tid for nostalgi på radioen.
Det fins to typer mennesker.
De som lever et dobbeltliv,
og de som drømmer om å leve et.
Vi er maskene vi bruker.
Alle maskene.
Det er ikke å lyve.
Å lyve er å ta på bare én.
Vi velger nøye hva vi skal vise. Til velgerne, til familien,
til elskere.
Og iblant glemmer vi at andre gjør det samme.
Hvem er de egentlig?
Dagene som endrer alt begynner som alle andre.
Det er aldri tegn til katastrofe. Livet virker snilt.
Og du fortsetter å spille. Hva er det verste som kan skje?
Denne gangen får du vite det.
Bon soir.
Hva er det?
Du er heller ikke fransk.
Nei.
Tenkte det da jeg leste profilen din.
Så formelt, som fra en språkskole.
Formelt?
Litt.
Jeg syns ikke det er morsomt at du ikke er fransk.
Hvorfor det? Har du fetisj for det franske?
Vær så snill.
Har du? Dette er noe av det tristeste jeg har sett.
Jeg måtte kle meg ut som panda.
Du kan gå lenger unna om du vil.
Er du berømt eller noe?
Du har flaks med meg.
Har du hørt om prosopagnosi?
-Kjenner du ikke igjen ansikter? -Faen, veldig bra.
Du vet hva prosopagnosi er, og jeg vet ikke hvem du er.
Ok.
Skal vi ta en drink?
Ok, jeg spanderer.
Jøss, tusen takk.
Skal vi dra hit?
Nei, det er nær Stureplan.
Å ja. I nærheten av parken.
Der.
Holfve bistro. Den beste laksen jeg har spist.
-De tar den med fra en liten by… -Hvilken?
Leksand.
-Jeg har vært der for Midtsommer. -Seriøst?
-Jo, jeg sverger. -Jøss.
Så morsomt!
Jeg tenkte å dra tilbake til Sverige i år, så jeg noterer.
-Har du en tur i tankene? -Jeg vil gjerne det, men jeg er opptatt.
-Mye jobb? -Ja.
Du ser avslappet ut.
Ja. Det var derfor jeg kom.
Har du hus her?
Hva med deg? Hva gjør du?
Hvis du jobber?
Ja, selvsagt jobber jeg. Mye, faktisk. Jeg er entreprenør. Nyetableringer.
Og det går bra. Jeg har intuisjon. Som kanskje er flaks, det vet jeg ikke.
Skjer det flere ganger er det ikke flaks, men talent.
Det betyr at du kan kjøpe det dyreste surfebrettet på markedet.
Ok.
-Hva, er jeg bortskjemt? -Nei.
Jeg tar også gledene mine på alvor.
Skal vi tømme oss?
Å…
Og…
Noen intuisjoner om meg?
Merci.
Skal vi dele den?
For et utrolig sted. Jeg visste ikke at det fantes.
Her.
Kom.
Du kan ikke få alt.
Hvorfor smiler du? Hva er så morsomt?
Faen, bestefar med de unge entreprenørene. Skal vi unngå dem?
Hallo.
-Zubiri. -Står til?
Helt flott.
Jeg prøvde å overbevise Txema om å stille til valg igjen, men det er umulig.
-Hva har du i kaffen hans? -Du mener Gorka.
Gode manerer dør ut.
Frykt for fremtiden?
Er ikke dere alle darwinister?
Det er på tide å tilpasse seg, ja.
Lykke til.
Nemlig.
Godt å se dere. Ha det.
Ha det.
VENNSKAP BLIR ALLTID GODT MOTTATT
HÅPER DETTE ER SISTE GANG
Æsj, nei.
Denne, da.
-Det lukter som min fire år gamle niese. -Naivitet.
Hun blir ordfører. Hun må lukte det motsatte.
Jeg foretrekker noe som ligner den jeg har nå.
-Manneparfyme? Umulig. -Jeg har da kommet hit.
Til tross for lukten av sex.
Lukter du som en mann, tror de at du har hatt sex.
-Å! Og det betyr ikke suksess? -Ikke for en kvinne.
Frankrikes president kan besøke sin elsker
og det er sjarmerende, men for kvinner viser det impulsivitet og irrasjonalitet.
-Og hvem vil styres av en galing? -Nei.
Og nå skal du si at du ikke oppfant verden.
Du bare støtter den opp.
Jeg sender deg seks flasker med 100 ml. Nok til hele perioden.
Jeg gjør alt for niesen min. Det er også sant.
Jeg heter César Barretxeguren.
Du gjenkjenner etternavnet.
Hele Bilbao kjenner det.
-Er du den yngste? -Ja.
Som bodde i London?
Inntil for fire måneder siden. Det var på tide å komme tilbake.
Hvorfor forteller du meg det?
Fordi jeg er lei av dette spillet. Jeg er dårlig til å skjule ting.
Det tynger meg.
Jeg er også her for å slappe av.
Du trenger ikke fortelle noe.
Surnet du?
Nei, det er ikke det.
Hva er det da?
Jeg vet ikke.
Det er bare… Kødder du med meg?
Jeg hadde aldri gjettet det.
Tusen takk.
Det er alt.
-Det var bare det. -Bare det?
Bare det.
Hvor var vi?
Slutt.
Det er ingen her.
Dere rike bryr dere ikke om noe?
Månen ser fantastisk ut. Jeg tenkte du kunne få alt.
Ikke det? I bilen?
Hei, du!
La oss se, bare et øyeblikk.
Bare et øyeblikk. Jeg må se dette.
Ok.
Fortell om deg selv.
Hvorfor det?
Jeg jobbet ikke i går og vil bli kjent med deg.
Jeg vil bare sjekke at du har det bra. Navn, alder, hvilken dag det er.
Jeg heter César. Jeg er 26 år og i dag er det…
Husker du episoden?
Du ble overfalt.
Ranet.
Kona di sa at du allerede har anmeldt det.
Men kanskje du ikke husker det nå. Politiet kommer og snakker med deg.
Vi må gjenta disse testene, ok?
Og kanskje ta en til. I dag.
Men… Jeg føler meg bra.
Men du er 31 år gammel.
Straks tilbake.
Faen.
PASS PÅ DEN!
God morgen.
Beklager at jeg er sen. Vi kan begynne.
Vi har femten ting å diskutere i dag:
fem fra skattekontoret, tre fra velferd,
fire fra byplanlegging og tre fra kultur.
Jeg må si at jeg likte å se ham slik.
Lezcano åpnet nok patxaranen så snart han så videoen.
-Med mindre han sto bak videoen. -Fremtiden, Malen.
Jeg har ikke fått takket deg.
Spar deg. Du kommer til å hate meg igjen. Hva annet kan de avsløre?
Om meg? Jeg vet ikke. Jeg må tenke på det.
Så heldig.
Jeg mener ikke bare deg.
All snusk i familien din blir dumpet på deg.
-Mener du at jeg må avhøre dem? -For å beskytte dem.
Om vi er i forkant av gribbene, lar de deg være i fred.
Hvem er han?
For ung?
For kjent?
Eller for lysten på å plage oss enda mer?
Jeg kan ta meg av det om du ikke kan.
Han er ingen. Bare rolig. Jeg har allerede stoppet ham. Tro meg.
Ja?
Fru Zubiri? Dette er inspektør Vázquez.
Har du et øyeblikk?
-Faktisk ikke akkurat nå. -Da beklager jeg virkelig.
-Hva ville du? -Bare vite hvordan du har det.
Alt er i orden.
Vet du at jeg skal møte faren din snart?
Han representerer Ane Uribes søster, hun unge som tok sitt liv.
De kommer for å anmelde saken.
Ja. Jeg vet hvem hun er og hva som skjedde.
-Jeg satte henne i kontakt med ham. -Jeg tenkte det.
Fru Zubiri, hvorfor søker du rettferdighet for andre og ikke for deg selv?
-Jeg trodde jeg hadde gjort det klart. -Jeg vil at du skal stole på meg.
Jeg vet at saken din er mye mer sensitiv.
Jeg tviler ikke på at du gjør jobben din bra.
Så hva er det som stopper deg?
Hvis noen presser deg til å ikke anmelde det, fortell meg det.
Jeg tar mine egne avgjørelser.
Da må jeg fortelle deg at du gjør en feil.
Ser du ikke at du er den eneste som blir skadelidende her?
Unnskyld meg, men jeg må tilbake på jobb.
Takk.
-Det kan ha vært skrevet til Kepa. -Samme det.
Det er en fæl skapning, det er ingen gyldig testament.
Hvordan kunne hun sove med den?
Søsteren din sov med verre ting.
Jeg har fortalt min klient at det nesten er umulig å bevise
at søsterens selvmord var forårsaket av trakassering fra kollegaer.
Og jeg svarte at det er åpenbart en sammenheng.
Åpenbart: Det som ikke kan betviles eller nektes.
Det er ikke tilfelle.
Sunn fornuft er upresis. Det er ikke loven.
Vi må belage oss på å tiltale dem for "ulovlig formidling".
Og det er om vi kan bevise at bildene ble sent rundt.
Et annet spørsmål er hvem som sendte dem.
Det er vanligvis en bitter ekskjæreste.
-Har du møtt noen av partnerne hennes? -Ja, mange. Hun var seriemonogamist.
Hun var slående.
Og noen viktigere forhold enn de andre?
Det siste.
Hvordan var det?
Vel, Kepa er ikke bare en kar.
Kepa er sånn som man trodde karer var mens du enda trodde på noe.
Og klienten min tror at bildene er fra tidligere.
Ja.
Husker du noen problematiske forhold?
Krangler, mobbing, sjalusi…
Nei. I hvert fall ikke de jeg møtte.
-De var vanlige og hyggelige. -Vanlige?
"Han sa alltid hallo." Du vet…
Ane.
Hvordan går det?
De er griser, Anutxi.
Har du det bra?
-Hva tror dere? -Det er ikke rettferdig.
-Hvor kan de ha fått det fra? -For noen drittsekker.
-Vil du ha litt vann? -Ok.
Takk.
Noe beroligende?
Nei, takk.
Mener du det?
Det er helt uakseptabelt.
Du har ledelsens fulle støtte.
Ok.
Takk. Og hva skal dere gjøre?
Hvordan skal dere stoppe det, så de slutter å dele det?
Vi må vel finne ut hvem som startet det?
Overlat det til meg.
Hva sa han? Om dere ikke blir sammen, viser han alle bilder av deg?
Nei. Jeg kuttet ham fort ut.
Han sa ikke noe sånt, men…
Faen, vi har ikke snakket på fem år.
-Og fyren bare fortsetter. -Og du vet ikke hvor han er?
-Nei, jeg har ikke funnet ham. -Gå til politiet. De finner ham nok.
Er det på grunn av Kepa? Han er da så søt.
Ja, men Kepa…
-Kom igjen, Ane. -Vi får se.
Dette er en melding til alle arbeiderne.
Som svar på klage fra en av våre ansatte
som har varslet oss om omløp av private bilder mot hennes vilje,
ber vi om at slik oppførsel opphører.
Ellers kommer bedriften til å håndheve en passende straff.
Var det der virkelig nødvendig?
Ga du dem navn?
Nei. Men jeg måtte gjøre noe, ikke sant?
Du får bare holde ut.
-De går videre. -Eller snakk med dem.
Hyggelig.
Jeg kunne ha gått til politiet og anmeldt dem, men det gjorde jeg ikke.
Det du vil er å være urørlig, beskylde andre
slik at vi andre blir permitterte. Dette passer jo bra for deg.
Hva sier du, Oihane?
Tror du virkelig jeg ville at dette skulle skje?
Mannen din burde ha tenkt før han delte bildet.
Det burde du også ha gjort, før du åpnet beina.
De sier at fortiden ikke eksisterer. At vi kan leve uten å se oss tilbake.
At vi til og med kan bli gjenfødt.
Men det er løgn.
Fortiden er et sted.
Og noen ganger må vi tilbake til den.
Det er best å utnytte besøket og si farvel en gang for alle.
Takk.
Men hva om du ikke finner den du må si det til?
Du må bare vente.
Vente til han kommer og bli byttet hans igjen.
Videregående kjeder dem.
-Du søler. -Jeg vet det.
-Du beveger deg. -Nei da.
Jo.
Uansett, det jeg sa, og med grunn.
Jeg har foredratt om dette til folk som ikke hører på i 15 år.
Definisjonen av galskap, egentlig.
Så er det bokklubb, som er for pensjonister.
Og fotturer, som betyr null tenning.
"Nei, jeg samler løv, jeg går.
Skal vi pule?"
Du er så stille?
-Jeg? -Ja.
Nei.
Jeg har ikke sovet på noen dager. Jeg sover ikke så mye.
Og likevel gløder du.
Ikke tull.
Om jeg bare hadde sjarmen din.
Sjarm, Bego? Hva slags faens sjarm? Hva er det?
Jeg har ikke det.
Jeg kan fortelle deg om det klokken ti når Arkeolog84 avviser meg med:
"Nei, jeg ringer deg om det er noe. Og da kan jeg ringe til deg."
Ikke sant?
Du høres så entusiastisk ut for daten din.
Det er som det er.
Vennen.
Det går bra.
Idoia!
Faen.
-Juan Mari, det var lenge siden. -Hvordan går det?
Jeg forventet et regneark.
Jeg er gammeldags. Eldgammel.
Kan jeg gå nå?
Jeg hater å måtte gjøre dette.
Hadde du spurt om firmaet før, hadde ikke dette vært nødvendig.
Når har du vært interessert i firmaet? Du er der aldri.
-Ikke alle har nådd dine høyder. -Du har jo ikke lettet fra setet engang.
Pappa, vær grei.
Hva skal dere gjøre uten meg?
Hvem skal dere tårne over nå?
Tror du ikke det er sexvideoer av meg der ute?
Er det det?
Skal du be datteren din om å dra frem dritten sin også?
Er du ferdig? Du kan gå.
Som du befaler.
De finner ikke noe på meg.
Beklager ventetiden, César. Du kan komme inn nå.
Han venter på deg.
Jeg tenkte vi kunne spise lunsj.
Bedre å gjøre forretninger her.
Det handler vel om det?
Jeg har gjort noe grusomt, pappa.
Grusomt.
Har Idoia sagt noe?
Ungene har det bra. Hvis det bryr deg.
Du må hjelpe meg.
Ikke bland meg inn i dette.
Jeg vil ikke vite mer.
Jeg vil ikke være din medhjelper eller skalkeskjul.
-Jeg skal ikke… -Jeg vil ikke betale heller.
Jeg finansierte eventyret ditt i London,
vel vitende om at det ville ende som produksjonsselskapet, galleriet,
à la carte-turene, og hvem vet hvor mange andre fantasier.
-Dette er ikke det samme, jeg lover. -Nei.
Dette har kostet mye mer. Tar jeg feil?
Hvordan kan noen synke så lavt?
Mine barnebarn vil aldri mangle noe. Jeg garanterer det.
Men hør godt etter.
-Ikke regn med meg. -Faen.
Eller brødrene dine for å få deg ut av trøbbel.
Jeg klarer det ikke alene.
La meg forklare, da.
Tørk av deg.
Ikke gå ut sånn.
Hei.
Hei. Hva skjer? Kommer du også for å spørre og grave?
Slapp av, inspektøren har nettopp vært her. Hun avhørte meg.
-Hun ville vel utelukke deg? -Ja. Og jeg tror hun gjorde det.
-Gud. -Hun gjør bare jobben sin.
Selvfølgelig.
Og jeg gjør min. Ser du ikke det?
-Men jo, jeg ville spørre deg om noe. -Spør, da.
Har Ane snakket med deg om Jokin? En hun var sammen med?
Jeg aner ikke. Vi snakket ikke om fortiden.
Aldri?
Nei, aldri.
Det fungerte bra for oss. Kjempebra.
Skal du stå der hele dagen og se rart på meg?
-Ro deg ned. -Hva?
Jeg er bare litt overrasket.
Jeg ante ikke at dere var sånn.
Hva mener du med "sånn"? Jeg er ikke noe. Hva faen? Sånn er hverdagen.
Ikke se tilbake, angre, tilstå. Jeg har presten til det.
Om det funker, hvorfor snakke?
Går det galt, er snakking bare distraherende.
-Så dere passet godt sammen. -Hei, slutt.
Slutt, Begoña. Skulle vi ikke tilgi?
Ta deg av skyldfølelsen din, og la meg være. Ok?
Jeg beklager, Kepa.
Jeg beklager også. Jeg har ikke sovet på to døgn.
Jeg aner ikke hvem denne Jokin er.
Hva er det? Tror du det kan ha vært ham?
Jeg vet ikke.
Han er den eneste jeg ikke kjenner. Jeg skrev til ham for å se hva han sier.
Si ifra om du finner noe.
Så klart.
Kan du bli med meg?
Faen, Bego, seriøst?
Absolutt ikke. Faen heller. Nei.
Men barn elsker dyr. Og dine er fra landsbygda til og med.
Hvorfor tror du krypet bodde hos dere?
Jo, for når Ane fortalte dem om den, ble barna livredde.
Hva om jeg slipper den fri?
Ja, kanskje. Bare det er langt vekk herfra.
God dag.
-Hei. -Hva vil du drikke?
Datteren min ville si unnskyld for det som skjedde med kameraet ditt.
-Hun hadde en dårlig dag. -Ja.
Jeg forstår den dårlige dagen, men jeg vil gjerne høre henne si det.
Hun er et barn.
Nei. Det er hun ikke.
Vi kan snakke om hvordan dere trakasserer oss. Dere er hyener.
Jeg har mistet jobber på grunn av dette.
-Skjønner? -Kanskje det vil lære deg respekt.
Som din for din ektemann?
-Jeg godtar ikke… -Unnskyld.
Vent!
-Skal jeg gi deg skyss? -Jeg skal trene.
All denne dritten vil gå over.
SØK: MALEN VIDEO SEX PÅ STRANDEN MED MALEN ZUBIRI
Jeg ble egentlig glad da jeg så videoen.
-Å ja? -Endelig er hun avslørt.
Det burde alltid være slik. Knus henne i skilsmissen nå.
Jeg vet ikke. Ingen "hvorfor drar du?" Eller…
"La oss snakke om det. Tilgi meg." De tingene man sier.
Så klart.
Kjenner dere noen som leier ut?
Kom igjen.
Bli sint, for faen.
-Mer? -Ja, mer.
De har gjort oss til pyser. Så ja, vi blir sinte.
-Leste du ikke boken? -Hvilken bok?
-Hva vil du? -Unnskyld, Malen.
Jeg er så lei for det.
Jeg må treffe deg.
De tilbød meg mye penger. Du aner ikke som jeg trenger det.
De tar fra meg alt. Meg, mine barn…
Ikke bruk dem som unnskyldning for det du har gjort mot meg.
Jeg vil ikke vite hvorfor. Jeg vil vite for hvem.
Jeg skal fortelle deg alt.
-Men… -Men hva?
Du har forrådt meg. Du har ødelagt livet mitt.
Og nå ber du meg om penger for å fortelle sannheten?!
Jeg har mistet alt, Malen.
Jeg har mistet min kone, ungene… jeg har mistet min verdighet.
Hjelp meg. La oss hjelpe hverandre.
-Malen, for guds skyld. -Kom deg ut.
Nei, hva gjør du? Vi må snakke.
Hva med alt vi delte?
Kom deg ut av bilen min!
Hei, dette er Jokin. Anes venn.
Jeg så meldingen din. Hva ville du snakke om?
Ikke denne. Eller hva?
Jeg må fortelle deg noe.
Da jeg var advokat,
hadde jeg en klient, en veldig viktig og kjent forretningsmann.
En av hans ansatte anmeldte ham for trakassering.
Hun tok pengene, jeg overbeviste henne om at det var alt hun fikk.
Det var en annen tid.
-Det er ingen unnskyldning. -Vet du hva det verste er?
At drittsekken spanderte en overdådig middag for å takke meg.
Han slapp billig unna.
Selv det kostet ham ikke mye.
Var han ikke eier av en restaurantkjede?
Nå vet jeg at jeg kan stole på deg.
Og du tror ham?
Hadde det vært utpressing,
hadde han bedt om penger før, ikke etter å ha lekket videoen.
Med tanke på hvem han er.
Det er César Barretxeguren.
Jeg skal snakke med ham i dag.
I dag?
-Jeg tror ikke… -Ikke vær urolig.
Jeg skal være diskré. Det er jeg sikker på at han også er.
Du har mitt ord.
Du gjør det rette.
Hva driver han med?
Faen.
Hva i helvete…
Faen.
Jeg trenger en ambulanse. Nå.
Ja.
Tekst: Anniken Einan